I lll-ll |-~"'~~~— I ,. - m.^^^m^^^^^g 
ec mere gicengé b(ant)t t)em, fom i?ri\)e i t)e gamfe @agcc', cn& at bcfFpI^ 
t)e De gamle @fritotér fi>r UcigHg^et)t>gUt)it>en^et) ^ faa fnart t>e fige no^ 
get, fom ei) fommcr o\)ercené mcD Dm6?9Jeeningi og famme maam nøt)\)e4iDig 
gribcé tif , bié matt tjit^e ;fovcftiUe fig ^ucen af SBernjlccn^ J&anDcIcn faaleDe^ 
fom ^ibinDtil ev ffcct^ ^jTIen mig fpne^, 'im Dette ev noget, ^^ilfet man alleo 
fiDfl f>or gribe ti{/ og at Dette t fæiv fom \)i ^anDle om, fan ^icfpeé og begribe^/ 
og Sllting jce\)neé paa en beDte og gvunDigere ?9iaaDe, ^il man fpovge, I)\)or' 
leDcé? og paa ^^aD SSaaDe, eBct igiennem ^j^ilfen ^ep og ^\)orfva^ernftencn 
i De oJlDfie ^iDev er f ommen, naar ben ep er Fommen fra ^reitjfen? (gaa fa« 
Det l)ai^e fin flore ^anilelig^eD , ^ertif ret og gnmDig at f\?ave, formeDeljt é^an* 
gel paa tiflirveffclige Efterretninger; ©og^il jeg til ©agcné Deflo mere Oplp^^ 
ning^giøre Det faa \>im jeg fan, Da Det maajfee er noget, fom man i^il anfee fot 
m ^iM^ly^ af mig» 
26. . 
i^et er rimeligt / at De f^^oenicicr, fomtjai^De Dereé^erfomj! fra Det reDe 
^m)/ fom Herodotus beretter, og Drcr^e |)anDel Dcrpaa, ferenD De fatte ftg 
itcD t>oi^?KtDD4'^a\)ct (b), ^ai?e i De ofrlige SanDe Icert at fienDe SSernjienen/ 
og Da De fomme meD Dereé ^anDel inDtil SSritannien, eller maajfee lige til De 
5:eutoneé, Da enten forefunDet Den ?9]aterie i i^iaDan ?9JængDe paa De éteDcri 
at De Der meD l;ar fmiDct Drir^e pantet (c)/ f)t>ilfet funDe Jfce, (cer i SSegpnDet 
fen/ 
(b) @ec Herodoti @!nffcv jlrn); i 35c(ii)nt)elfcH p^g. 
(c) 3 Plinn Hift. Nat. lib. 4. p. 481. Tom. i. forcfointtKr (t @fet), foitt fpnc§ mT(J 
^diq no! at vife, at ©anile I;av)e fattet De S^aulTe 45cr Dc (?(^ctrif!c etter 33enu 
ficca^ ©cruc t eftcrat Plinius t)cr l)av D^rc^uct te fom laae t>eite» f5>v ^vf;^ 
tannicu, faa fontiiKr ban fa-a;: tcrpaa og fiijcr, af lige tøerfo ovec ('^e^ er mob 
^fceit; fom Harcluiniis ret fornarcT tct) kat De ^lesfatil'^e ©er aufV'Vcttc i 
t)et (BermanifVe ^^at), f)\}ilu De ni^re ©ra'ier MDfe Dc ^kctxiftc, forDi ^eruficncu 
bcr falDt. 0(3 )>t)erfr <::f Dem alle faae Thnh. ©friBentet? tager r fin ^m-fÆHiiJS 
paa Dcite @tcD ^iiren i)efien fra og sfiev p?M , men øjlen cHcr norD-o^ fra ^xium' 
tiieu niøDe fm-jr Dc S)an|Te g^er, f^iodig maae Diffe &er neDtjenDig foHiiiie til at reg-- 
neiJ SlaitDt De 6(cj|.riiiTe g>er , aflcr^dfl Da Thule \cettti cfren e(ier uorD^pft øg firap- 
efter Dem. Cf^cré negfet? Derfor ifFc, at jo Pliniti& ogf»ia Fnn ^at)e ()crt nuaet om tj 
f&m^umx paa Dc 5?renori|le ^t'Dfier, O;] Derover regnet Dem tillige til De (^kijariffe T 
Øer, 09 at h.iu i fa^r ^jar ^otfimt Dem ikD Den rjlerFam, fom ^a« beretter at De 
5^ar6nrcr Fa^Dtc Auftravi.i. ©cc 22. n. (t); \)an l;ar blaiiDet fnmmeu I)i^atr 
l)an toDe !^fl l)^^ De @amt'e ag f)ørt af De m;e, fevoraf &att &ar giprc C8 5Dai1* I 
luajl, hmi Det cr DanjTeligt at l)itk S^eD^ i i 
