3, ^aa ^inØit)e af SeSuione? et et anBet, t)et tunge og næjten ufceDcegelige ^at?, 
, J^^joicaf man t>il iw at 3ot:i)en6 ÆteDé ommgc6 og inDjlutteé, af t)en 2(ac^ 
5, las at @plen^ ©fin, moD ©lutninøen (naap Den nemlig er fcei:t)ig at gaae 
w neet)) jl^^gep (allene Jang«»&a»et) og blider beftanoig t^eD inDtilDené Op« 
gctng, itieJ faaOan ^lar^cO, at Den ganDjfe Dow ©tiernerne^ ®IanD^. 
>, #;^an (eggev en& \)iDere til, eftet .^^aD man t)it ot>et:taIe ftg til at troe, at man 
,9 Fan bore SpDen af Den, Mav Den fommer op af ^a^et/ og fee (Su6eriieø 
©tiffelfet famt ©traalerne omfring Denø *g)oi)eD. S)iD|en (Irceffer f un 
» ?Kogtet fig, Dog opt)orei: Staturen Dev iffe „ (g). @aa man ^eraf feer, at 
5e Dvomere |ar pen $EiiD giort fig tilDecfå Den famme SnDbilDning om ©olené 
S^eDgang l^er t*DlorD, fpm De gamle ©rccEev ogiblant Dem Pofidonius , f)at: 
\m om Dené S^eDfart i 43a\)et t)eD ©panien, iiemiig at ben jax) en Sufen 
ficrfiø / h'gejbm ^n -^iJtncn øg -^x^telen i ^aret naac ben b^r i fin Hcb^ 
fart til iH^xxxK^tn ubftwf c^, ^t>jif et Srøbo bev^iDnet fig at ^ape erfaut at 
»^ve Sogn (h), 
8. 
?5)effeetDetfornem{te, fom \)i af Taciti ^Beretninget: l^ar f unfcet' ubtre!^ 
fe ^ \)Di: i)?ovt!en egentlig angaaent)e. €t og anDet , fom enDnu fan b^re DiD l}en, 
ffiil tit €5hnnirig føjge mcD \ naar i gor»epen , b^^ilf ^t til Dplpéning af Dette, 
og anore tilforn anførte ^ing t)il \)C5re fornoDent, bar giort nogle 'almin« 
Deligs SSetragtnmger ot^er Taciti Germania, Dog Eané Eortetig, og uD^n at 
K)^U \ minDfl^ i1)2aaDe betage anDre Deve65}}eening; Da enf)W i faaDanneSing 
maa bai^e ^^ribej) til at Domme efter bejte S^^^fø^- ^i'^g fpne^^ Derfor, at efterø 
at Tacitus f)ar fafifat ©renDferne af (Sermanien, nemlig moD @onDen og moD 
Q}ejlen til Dcelé, ®onau og JR^in« ©trommen, moD;Øflen De^armateroø 
^acier ; fra ^pilEe De ©crmanier We»e ftilbte t?^D fiore -Sterge, (i) eller inD^ 
bprDe^§n)gt/ og paa De et)rige kanter Det ftore »t)a\) , fom ihDbefatteDe flore 
Dipe |)a^ tugte og mnbelig fiocc (&tXi og man nytig/ i ?(nUbmng 4f 
ben 
(g) ©cue iK o^faa efter nij^ 6cmelfefe Msst, l^tjor i @feb€n for t^et almintcKaet iil»c «$• 
qve (et fama yera) tantum natura, ^loilfet mau Ict fan f!iØIItte at UVi^tigf/ 
\(Z\t^ \ ijluc iisqve ut fama , non tamcn natura. 
(fa) See l&an« ©jeograp^tO? Tqiu, i, edit. Cafmhoni p. a©2. 203. ^ 
(i) ^)an mener ubcn «l t)et fløre ^m'%\mi %wm t^i i n«flfore^aacnbe €a|». 
utfødia ^avc l^an&let , eg fum nf enbeel efter De, i>eD Den øfilige %<xxX af famme 
i>e fal^el t)C ©armatiffe »i^rge. 
