^Pri\)e(fe t)ero\>ec, ^t^oraf jeg til ^i&eve Opfp^nmg ciit)nu-i>U uStroeffe folgcnlM 
g>ojlevv fem man i &et foi:egaa«n&e ^ar mama gaae forbi, for C9 at afbtij^e 
fov meget SKaterie«/ nemlig (i) at Taciti 3n&t)uling af aOe ©ermantcné golfe* 
©lag i tee »§ot)eD*3^ationeiv ec uDen af rigtigere enD Plimi (g), fom gier 
t)i(fe ti( fem, og at De ^euciceer og SSafiarnet paa t)en ene og ^inCiilec paa Den 
anDen ©iDe, ^ar enten tjceret^rene af en »^o\>eiD'^9?ation, eller rettere en^(an# 
t)ing af ©ermanijf e og ant)re golf. (i&et) 2lt Derc^ Mening er uDen a{ ^ml 
rigtig, fom anfee Det @\)e\)iffe 9^a^n for a to^^ ogat me brugt til 
At betegne alle 9?ort)iife golf i ©ermanien, ligefom Det ©ermanijfe f^neé i aSe^? 
gpnDclfen fiin at ^a^e tK^ret alminDeligt for De ©pDlige SJpDff e : Derfor f)ar 
^fter^Soen deller faaet 9caDn af Mare Svevieuna, enD Germanicum, ogDer* 
<^f fan man begribe, l)^i(fe ^um Det maa l)at>e t>æret„ fom efter Taciti S8e# 
retning (i), opfnappeDe til ©øea De af De iKomereé ^rigé^^ienefie forlebneUft> 
pier, {}t^ilfe s>au gangne om SSorD paa nogie ©fibe, for at fomme Dereé^ei;/ 
nemlig enten De ©Pioner og ©^t^yoner, til \)X>HU man feer at Tacitus ^ar uD^ 
<lraft Det (gwiffe ?J?a\)n , eller retter« 9?orife @ee'9^e\)ere, efterfom $^ingen 
tilDrog fig 9torDen oniEiuig reb 23ritannicn, ^oilfe man, fom ubef ienDte , 03 
fom man intet \)iD(le paa , ^ar Derfor gi^j^t 9?a\)n af@\)e\)er, SRen i Det 
wrige gaae De (sDte) ttiflelig alt for toiDt, fom t>ille mene, at Det ©wijfe^Ja^ 
^at jlraft ftg lige til 9iorD^€ap, Da faaDant er ganDjFe ]ubet)ilTigt/ og grunDer 
fvg allene paa foromtalte \)range gorffaritKj o\)er Taciti Sithones, menforS^e^ 
jlen jfal man ep fjutine goDt^iore mig, at enteti Det ©ermanijfe eller (^t)e\5i(fe 
3?at>n 
(g) @ec l^crom mtl mere i Un foreaaflente Ste §. not. (1) t Mtt Sai?. 
(h) 35Iant Mffe i^G l>er i ©^rbeleéJfD n«i?nc ^or krøttimdige &ixU^ ^mma^ 
Cram i govtalcn tii Molhri Cimb. lit. og ^V. 3u|lttéraai) faijtt ^vofcjfpr ^ Ancher- 
fen i f;an^ Ongin. Dan. i Part, 4 Cap . p. 75. 
(i) ece t)an§ Vita Agricolæ. føneé ogfaa l&craf tcmnrettfj tjet af funne forffdreé 
rompon. Mela, til ^^ijiié, at t)c 9Rort)li9e :^ati(cr af 2(p^?n ftinbe m^hm^t\ki lige 
iut»til 3nt)icn, anfører fftcr Corndii Nepotis %oxMm om cnDccl 3«i)iancr, fom ^>th 
étorm f!'a!i)e i^^re forbre\)ne fra S^^^^^f li^^ t^l .^:)(lerne af (Sermanieu, og fii)ea 
af ^mvtr^ Konge forcercDc Q_. Metello Celeri ten 2^vOmer|Te ^Jroconful i 
^a(liC!t. |)ttOr Voffius i (SteDca for Regc Svevomm t)i( (>t b^tl (!al Id^fef: Rege Ba^ 
t'ivum , 0.3 Bæti at me be famme fom Batavi. JjQtcu (om mig fi)Kc^ uDen nogcH ret 
tllfa'«ffdig 6i'unt), ba Der oreraft ^oé Plinium, fom 09 aafører famme ^i)lørK, 
fnjfcij Kcx Svevorum, metl ^i)erfen Rex Bætoriim eller Rex Bojorum, cffer Rex Lyflo- 
nim, fom enbeel Melam ^ar fiflet tøfe, @ee i^onif, Mela de Situ Orbis, Lib }. 
(Xap. 5. litt. 75- 
