284 
©ioe om &e 9?DVt)fi9e 2ant>e moD £)(len, og om t)em mot) fejlen paa ten am 
tjen Pytheas 09 ^ané tvo Sftcrfelget Eratofthenes, ^t>ilfen iu|t cc een af Pto- 
lemæi |)ot)cD''^gfvibemcv / fremfor De feenere ©rcc(Pe 3orD''Se(?riioere ; faa 
fau man ep anDet ent) falDe paa De ^^anEer^ at forommelDte Ptolemæi ^^J eret^^ 
ningcr bet anfee^ meD anDre ^pne, enD ^t>ormeD De l)iDinDtt( ere anfeete, nerø> 
tig et>fom npere, men langt <?lDre enD baaDe Strabonis, Melæ, Plinii og Ta- 
citi beretninger, uDen for faatjiDt Difle fan v>cere tagne af celDre ®frtbenter. 
4)^\{hn oac^/ i l>v>or Drijltg Den enD fan fi)nei5 at txere, Dog forefommcrmig 
heel rimelig, naar jeg, foruDen foranfarte, enD t)iD^ere betænfet^ at oftomtaP- 
te Ptolemæi ^^Seretninger ere enDogfaa i fig feb faaleDe^ beifafne, at De ep t>el 
fan t)cntore^ til anDire, enD faa gamle ^(Der* S:f)i OPO f<^^i man meD ingen 
©lagé 9limeligl)eD fiutte, at De ere fraStrabonis ogDeø\)rige nplig opregne^- 
t)e @Eribenteri5 '^iDcr, Da De næflen i ingen i^ing fomme o\)ereené meD Dere^ 
gortællingtr. €nDnit tninDre 9Jimetigl)eD hat Det (2Det)7 at De f)enl)ore til etr 
»ngre og Ptolemæi egen^iD; Da Deraf maatte folge^ at De SJomere, fra 
fe Denne ^unD(?ab maatte wxt Eommen til De ©rcrfer og Ptolemæum i feer, 
ba\)De efter Taciti ^iiD inDf)entet en anDen og en porre ^unDpab om x>ox ?f?or^ 
feen, enD De Derom ^a\>De, Da Tacitus jFre^ fin ©ermania. SJen Dette fan: 
faa meget minDre \)au @teD, fom man \)eeD , at De Slomereé ^agt i ©erma^^ 
iiien , og felgelig meD Den ogfaa Dereé ^unDjf atv om Dette og De Icengere moD^ 
^orDen beliggenDe SanDe, ^a^De allereDe \)eD TaGiti ^JiDer begpnDt at aftagey 
Dg efierl)aauDen faa recnt op^orte,^ at De ba\)De !9?ope tieD at forf^are fig paa 
tin @iDe af 9\^in''@tr ommen (p). Sig^fom man og finDer, at alle De 3orD^ 
S5e!fri\)ere A fom ^ar Uut Taciti og Ptolemæi $?:iDer ncermeft, ^ar ep engang? 
t)iDfl at betiene fig af Taciti 53eretninger ont t)or S^orDen, og enDnu minDre at 
am 0^ Derom noget npt og forjfieUigt fra De dDre^, men ^ar alle troelig fulgt 
Ptolemæum > eller ^DaD Plinius ^ar af crlDre (gfribenter famlet (g). ^WUt 
Da noffom v>ifer/ l)^or ubeficnDte faaDanne Efterretninger om \)or 9?orDen, fom 
ffulDe wxi npert enD Taciti, ^ar \>mt^ enD 03 for De Slomere fel\)/r og \)m 
mm 
/p\ gcg jtget 5err p«« f>m efbe^ i 53c(ragtnin(r af 0^, 0^ mmtt Den ©ibe af Or&i'm 
^tvømmcK, fom mtiU til t)e 3flouKvcé £flnb, og af bem ^olDteé befaf. gra Étx)- 
fer Tiberti '^øt) og tubtii Marci Aurelii %iUt »av Det tcnimdig (lille i ©ermanim 
incllem ^c 2Romcre og be 3:t)t)|Tc , mav mm nnUaqa ct og an&et 4og, fom De $Ko^- 
mcvc giovl^e Dit) iuD, mere for at ffræffe Dc ^r)D(!e> og ^olDc Dem fra ©riPnDfcri^ef 
ctiD for at giere nue (grohringcc, Eigefom og De ^cjlligc ^t)t)|!e allereDe i De XiDer 
Begt)uDte at repfe ^oveDet i ^Geirct, og De ^ata^er i i(cv, imDer Dereé ^^onge Givili, 
fTaffeDe De 9f?omere no^ at bcftille, og uxi \m »cD at Driue Dem uD igien- af DeiauDc/ 
fom De paa Deu :^ant hfaDe» 
SaaDatme (om. SQlinufr, Maidanus Capclla; 09 jjevc; 
