3ot*&ff igftoet 1 759; 363 
3cci begiver mig Da nu til min foccfatte røatmc, føm er, at beffrbe &et 
3orDtTi(elt), Yom ffecDc uDi ©annemavf Den 2t S>ec. ^0. 17^9. om Siocgeneti 
.^alt>&aacn i. Snl)t>ec fecv i>ei/ at Det OTe f;er b(t\)ec min ©ag at fotflare, 
^oaD Slavfagcn ec til 3ovDt?ie(\) ; Den forf (areé paa aD|lillige SiaaDev af ©fru 
benterne i 9Jatur*2cErcn, og oniyjeg enDfFient f)a\)De noget ni;t at legge til, faa 
t)ar Dog iffe Denne 2{ff;anDiing rette ©teD Dertil, ^er blider allenefte ©peréi^ 
maai, f)^or(eDe^ Detre ^orDiticelt) t;ttreDe ftg t ©annemarf , og ^t>aD anDre be^ 
fpnDerlige 3;ing man tiUige mccrfeDe Dert)eD: mine Slnforere i Denne SSetTrioelfe 
ffal s>ixu til Deel^ min egen SrfarenfjeD, til Deelé, |)^aD jeg ^ar funD^t faae at 
^are og fperge ^0^ anDre. S)e befte S^elationer jeg ^ar t Denne Materie , t)ar 
jeg Derci? ^ei}vtrt)cerDig^eD , SSiflfopen i (SicrllanD, at taffe for, fom j^ra?; 
efter^t 3orDifiæ(\)et i>ar pajferet, jlre^ alle kræfterne til i ©icellanD, og begie^ 
reDe, at cn^^er jFulDe inDfenDe til ^am, baaDe l)t>aD I)an fclo i Denne 2:i(f<elDe 
()a\)De mcerf et, og tiUige, b^aD ^an ^a^De Derom funDet uDfporge t)o^ finjt 
©ogne-'^olf^ 2lHe Dijje ^re\)e og Efterretninger ere blet>ne mig communicere* 
fce, og l>ar jeg Deraf uDtruffet paa Det nopefle alt, l)\)aD fomfunDe fiune^ meejt 
i)cerD at legge 9}^ærfe til, enDjfiont jeg maa tilfTaae, fom ogfaa burDe t)ente^, 
at Sielationerne ofte ^)at>e met meget uoDereenéftemmenoe og flriDige, faa Det 
^ar falDet mig mange ©ange tungt noE, Deraf at faae Det rettejte uDteDt. 
Dere maa jeg ogfaa melDe, at enDjFiønt Dette 3orD(ficelr> l^ar pttret fig mt 
J^annemarE, nogle ©teDer i 9?ørge, og ogfaa anDre ©teDer , faa angaaermin 
SSe|!ri\)dfe Dog $ro\)incen ©iceUanD allene, t^i Da jeg fra De anDre ©tceDer if«^ 
fe I)arfaaettil|lrcefEelige Efterretninger, faa fan om Dem intet melDeé anDet^ 
eno Dette in genere, at man og tjar fornummet 3orDjf'ia?lt>et Der- 
55et ferfie, Der t feenne Slf^anDling naturltg-'t^ii^ maatte fper^e« om, ei^ 
Dette, om man ferenD 3orDjfiafli[>et ^ar mcerPet nog^t, fom man funDe anfee 
enten fom Slarfag, eller fom gorbuD 09 2:egn, at Denne goranDring jfulDe flfee. 
3 »OenfeenDe til foregaaenDe Segn maae Da ferjt taleé om Dem, fom Mtt 
Icenge foran, og Derncejt om De, fom ffeeDe (traj: ferenD 3orDjfi<rl\)et. gænge 
foran, nemlig 3 ^ 4 Slav efter binanDen, ferenD 3orD|Picrlt)et (leeDe, mcrrfeDe 
man i J^annemarf en ufaD\?anlig ^Sprfe, fom aHe \)el enDnu fan erinDre ftg^ 
l)i>ilfen foraarfageDe, baaDe at aDjfillige ferflPe QJanDe begpnDte at uDterre^, 03 
at ^orntia^re begpnDte at b\m Dpre og rare. 3eg t)il iffe fige, at lang ^erfe 
(!al altiD Drage 3orDj!iælo efter fig, men Dette er Dog t)i(t, at Det meget ofte er 
ble\>en obfer\)eret, at paa faaDan lang Serfe i guften bar fulgt 3orDjfielt). S)a 
ba biet) mis fagt, at en anfeelig geijliig g)?anD ^er i Spen ^at?Ot foruD fpaaet 
3 i ^ Otti 
