466 ^t)f ®yimt)^g<cife m 
^ute^ 03 at faae: et ^mi^ fot ftg i Elifabethæ Harris SnSpo&ning , fom fFeefec 
paa t)en SMn'^fiff^ ?S}aaDe-(b); *&i|tovien er t>enne: gor at int)fi?vc3nt)pDt)nin# 
gen i t)et kongelige ^uué, og fit)en iSngellanD/ \)ilDe man(iffe uoi)cé mcD De 
gun^ligs beretninger fra gonjlanttnopel og De faa IpEfelige gpempler af 3nD^ 
poDninger, fomallere&e Mre (Eeete i SngellanD, man beovDreDe Derfore gceger* 
»e at inDpoDe 7 SKenneflPer, fom f)av>De forbru&t Dereé iis> og frelfeDefammeDer^ 
uif at hopperne, fom De ep fer [>aoDe [>a\)t, l>let>e Dem inDpoDcDe ; Denne be* 
flutnmg^ ble\) fat i ^cerf, og gcegerne tilbragte De 6 hopperne paa Den Son^ 
flantinopoiitanffe ^ti^, og Den 7De/ fom \)ar Den omtalte Elifab. Harris , fif 
6em paa Den Sf)incfi(Fe *3^aaDe De 6 forjtc o\)erjTÉoDe Dere^ hopper uDen att>æ* 
re ft)nDer(ig.ft)ge D^roeD, men Den fiDfte bk\> ^aaxU angreben, - og ^a\>De f)aar^ 
feere ^tlfcelDe enD nogen af De anDre,^ Dog fom [)un ftg. ^eraf begriber jeg nit 
ganDffe\)el, l)t>orfore De for(le Sngelffe SnDpoDerc foreDrog Den €onflantinopo^ 
Htanjfe SJlaaDe Den €[)inc^ji(!e , Da De baaDe i)ai?De DpDagelfen fra Det ferfte 
éteD, ogDetoar fornuftige ?9JcrnD anjlcenDigt, at gioe Den^aaDe §ortrin^ 
im ^ax>De tilbragt 6 hopperne feD milDe 3:i(fa;IDe for Den, fom f)at)De tilbragt 
een Dem allene, og Det meD meget r}aarDere og farligere SlnftoD. ?9Jen jeg un* 
Drer oDetat man ^ar funDet ftoe, at et eenejle €):emper oar noE tit at forDom<^ 
me en 5)UaDe, fom Mt antaget af en faa folEerig og fnilD 9?ation, og jeg \xm 
Drer enDnu mere Derot>er, at ingen paa Det @teD, {>ioor man ^ar faa goD gep^ 
Hg^eD Dertil, ^ar igientaget Sorfoget, tl^i Da man fiDen unDertiDen er bleoett 
t»aer, at lige faa ^aarDe ^tlfcrlDe ere fomne efter Den €on(lantrnopolitan(fe 
SJaaDe, faa fpnc^ Det at [)aoe t)ceret en-blot flumpe gi;He, at Dette l)enDteé Eli- 
fabeth Harris, og jeg er nceflen forftffret paa, atDerfom man ba\)De omw.Dt 
gorfoget og inDpoDet ^enDe paa fin ^Jprfi|f , og De anDre paa C^ineftflP, Da ^a\)^ 
De Det famme UDfalD gitret SlnleDmng til at giorre en (Slutning, fom ^r toert 
imoD Den forrige. SuDelig er Dette pet if f e Den ringefte ^larfag, I^oorfore ingen 
|at 
(b) P* EnfncoVes l^aT Lettr. Edifiant; XX. Reciieil p; 305. Oé bCttlte gRerrCtnitt^ m 
€&inefcrnc^ sD^aaDer man fan troe for faat)it>t ^m'tm i jia fel» angaaer; m 
t)(n »ar feau let i (gtant) til at erfare; at 5[}?aaDm Ipffd 09 i ^l^ivia: er letat (lut^ 
(e, ftbcn &cn bev Mi^er t)e4), og ^ar forplantet fig berfra in& i ^'artariet; men be 
5!}?et)idn(!tScretmnger , fom &an! anfører, erc efter mine ^l^anFer fu^.é libe^paalitielige, ji^ 
ben t)e fige l^inanben imot), og inDegolbe faabanne Omji(gnMg^eDer, fom giøre &em 
fm'ft miét^enfte: nemlig at fopperne nntertiben fonmver ub ©agen efter; at bet er 
cn 90b £ptfe at rebbe 7 eller 8 af 10. k» ^Det er troeligt, at gf^ineferne bai^e 
Xii be famme Q3ebragere i bané Xiib, fom ^>r. Osbcck ^ar Befunbet bem, ogigtÆ*^ 
ften for at give l>am m fanb Efterretning, 6ai?e tnnbet 6aiti en ga^el paa SSi^mm^. 
