521 
maw \)i(t)e fig Den Umage at anflifle Ølcgningen for &e forgangne Secula> 
DilDe man uDen pnt)e at $ f)^cr icGt)e Sar, een eller to ®ange {)a\)t)efpnlt3 
gaaet igtennem ®o[en- 3a om 8. 5(ar gior Denne ^it^ner lige fauDan en©ang, 
fom Dog efter en enDnu tffe fulDf ommen o\)evia^t Slegning, ifEe bitøer ncer faa 
Beqoem at fee, fom Den nc^jlf om^menDe. 
S)ette @i)né Sagttagelfe fortiener Da \)e( at jeg foger at giere ncetticeren&e 
5(ff)anDIing faa fniDflcenDtg fom mnelig. 3eg \>H Derfor beffrt\)e De Dertil ^orenDe 
£)mfrænDig^eDer i 6. Jlfoeeiinger; nemlig] efterDi enDnu i ingen aftromijf ^oj 
SlaaDen at bcregnij faaDan en tranfituser fulDjt^enDig h^xmu^ faa i)il jeg 
i) Sej? rit>e en SSaaDe/ *o-eD !)iM{6m man beregner tranfitiim fom en ©olfgormer^ 
felfe, og ftDen t)iDere uDfore et anDet S^rjlag til fammc ØpemeeDaf ^r. De 
risle* SRen eftevDi begge SkaDer uDforDrer ^13araiia);erneé bef\)(erlige Oveg^^ 
ning, fia ^il jeg 
1) ^oretegge en n|)e S^^et^oDe, at be|!e.mme faaDan en mn&um for alle QBer* 
Den^:? ©tcDer paa en let ^aaDe uDen ^arallajc^rnei^ ^Beregning , og bringe 
famme paa et ^ort. 
3) ^ife, l)\>orleD^é De ©teDer paa 3orDen h^miméf paa .^wlfeSagttagelferne 
anvetteé paa Den forDeelagtigjie og ni)ttigfle SJaaDe for Sljlronomien, 
4) ^orelegge De af De ©tierne'.^pnDige r»eD miifitura grii [jiDtil h^xt^iK ^lu 
t^oDer, at iagttage iaat).an en traafitum paa» 
5) gorflare nogle nr)z røet^oDer, efter l)^!tfe Denne Sagttagelj^ Un anjJilleé me«? 
get Eopagtigm og beq^emmeiigere, enD efter De bibtil befienDte, 
,6) ^Sife Denne Sagttagelfe^ 9li)tte til I(rronomien^ go^t'^t^^^i^S* 
I. ^3psai)e, 2tt beregne Jiis ©ang igiennem ©olen tfter Den6 Sig^eD meD cu 
©oi-^govjuerEeife. 
Dpleéning* 
I ) ©øger man i De afltonomife 3:akiler SlaaneDen og ©agen, Da O gaaer 
igiennem 93enerié op^og neD^ftigenDe itnuDe; naar nu ? er^nuDennar, 
faa bepemmer man. 
llutt s) tor 
