tm FriÆionm; 56^1 
1>erne m mUr o^^funDe tffie<in{>et ent) unDer ^e^ægelfen '<ifgna\)e ^inan&en^ 
Startet*, bx^iiht f)tnDreé eller i M iumDfte forminDf!e^ ^ max Difle ©eele ere 
fmucte. S3et er at agte , at Oik 09 geDitic , naar Eommer paa i?rop'@f or* 
. pmt ^\^a t^m\mui pDerfle glaDer/ Da forminDtfe De fom fagt er^ SSJoDgnlD^ 
iim^m (i) i Det De giøre De ujet^ne glaDer glattere \)eD at opføfDe De Derpaa be* 
f nDeBDe ^orDi^bninger, l)DDmD farterne f omme til at gribe minDre inD t \)m 
^anDeii, og De miuDte ^arter^ SIfgnaMmg, faat>tDt mueligt, ^tuDxeé- (2) i Det 
tie ©cete, f;i^Draf Olien beflaaer, ere fugeln'unDe/ og DeT^eDbli\)e ffif feDe baa« 
J>e ac bct»cege fig tiieget glat paa ^inanDen, ogpaa De ©forpet, bmé %ot^y 
ætlinger De opfplbc, Dg eiiDe[ig(3Dte) {)ielper Dlien til, at Dcti ^arnu; fom \>iU 
t)i følge af ^JJartcrticé ©ntDning og lafltgeSSerx^g^Jlfe paa l)iiianDen, for^inDreé. 
SSin 8crfn^e maatte fnart falDe paa De tarifer , x^t jeg tilfulDe t)a\>er forfiaaet 
fecnne goDe gamle og i:>iDtberemte ^oKanDtte ?^?aturfi)nDere, efterDi jeg t)aut 
gbet af Difl^ t\>enDe 53aragrapf)er en rigtig Øijerfcettelfe, men jeg tilftaaer , at 
ieg maa ftge f)erom fom De ^ranjfe Jo i'eiiteiids bien maisje ne le compreHds 
pas, ^f)i i)\}orDan .g)^. Mufchenbt oek ^ar giort Di|Te Experimenter; og meD 
|*oaD ©f'tel De anforte ^epliuninger Deraf ^re tiDDragne, {)ar meD mit ^iDenDe 
l^erfen Mufchaibreek fefø, etlcr no^enaf ^an^ Ooerfættete' meD minDjie^øD^ 
Del forf låret oé, og ^a^er «^r. Mufchenbr©ek i Det ©tpfCe alt for ul fi^lgt De 
.@amle^§ Stegei: Artificis eft -cekre artem ; ^i)iilet er mffelig iffe jfeet for at 
tølge i?ønjiett, men for at opmuntre anDre til at finDe ®ktf)o^Dcn, ^^orleDe^ 
Sette anførte fan unDeicføgeé paa eni)4j]ere ®JaaDe, ^ller og ^ar ^r.Mtifchen- 
Jx-oek giort Dette i famme *^enftgt / fom Den \3iDtberømte Bulfiiigeis Da Isan 
§Xi^ m FxiåioBeia ^ nemlig: nt immomm EriéUoids eruditis xefiricarec. 
*&o^et)^@agen gaaer tiD Derpå/ at n^^gen fnnbe ntpnDe ^aate at 6e? 
ftemme Friaioneii;, naar et Segeme gniDer an paa et anDet meD en be^emt ®e* 
fmnDig^eD/ ^t>ilfet ^ar meget (tørre ^anf1eligf)eD enD at ^ttDe Den, tøm pttrec 
ilg uDl^e^ægelfen^ 55egpDelfe , ligefom alti)i?a& man jfal uDregne i Alecha- 
niquen, er latigt lettere at fin'^t, naar ntan allenejie føger Det famme eftei: 
.g5iMlc>'@t4nD^né Dl^gler^ i)mt €egermerne eller Æ^ræftenie balancere m,eD ^in* 
auDen, enD naar noget føge^ uDi dynamiqiieii , f)øør fiegemente ere fattei øang^ 
øg ^'rojfterne \>eD Dereé Omivegt fcrtte SVngDer^iet SeMgelfe / l)V>ilfen fiDjfe 
^mt er i£te nær bcagt til Den guiDtommenl)eD fom Den førjle. Qeg vmI Derfore 
f^ttemij fov, føvDct n^'vmnDe, at tmDerføge; (i) i^i^øvDan e« faaDan^Se^ 
