574 
aD til ^SugeiV/ og t)cn fiDjle mere iit)flraft i lige £tnie mcD kroppen , fotut)en at 
i)c begge nu eve ()aarDe, Itgefom ^]3uppené emige S)c(e» §ovaiv ^V)or Ormene 
•OcvjcD ellcv ^^ant>c rilfovn maatte fovcftilleé at \)ccre, fcciS nu en (iDen ^ule, 
Fig 1. a.) fom tilfit)jl (fpDec ftg ut), og aabnev fig i gorm af en ItDen ^iert^.ag* 
tig fiuuge (Fig. 3.0,), Deriffun niet) Den ^m^iz og bvcDefte €nDc bængec fa|l 
til fuppen, og giot \)eD fxnDplefftclfe faa |tor enSiabning, <it Den t f^uppen 
(Fiultegluefan frpbeuD, Da fuppen felo blmt liggenDe fom et tomt @fall 
tilbage. S)^en forenD Denne Slabuing ffeer, begpnDet fuppen efter^aanDen at 
focauDre fin ©tilfing, t?cD <it letre Den ueD\)enDte (SnDe alt mcve og mere op aD, 
faa at Den tilfiDjt fonimer til at ligge ganDifef^plat eller horizontal paa ^anDct, 
to, \}enDer Da altiD 3\t)ggen op; eller Den @iDe, {)\)or »Rullet lueD fin gutige fiD? 
ter. Q3eD l)^ilfen flPiult Mechanismus faaDant i!eer, maa jeg o\)er(aDe anDre at 
Domme om; men »^enfigtcn Deraf blitzer ufeplbarlig Denne, at luen, faafnart 
Den forlaDev fuppen, fan finDiJ frjeSuft og f omme jtuaenDe paa ^anDctéDr>er# 
ffaDe, f)vulfct ith EmtDe (?ee, m fuppen .^ccngDe perpcnDiculair neD fom for^ 
ta gluen nøD\>cnDig tna<MU ^mfm og omf omme t QSanDet. Denne mcer- 
felige ^enDing cr intet mere forunDerligt, enD at Dette lille ®i)r, uagtet Detec 
blinDt, Dog Ean finDe SJiDDel til at opl)olDf ftg i QianD'.^? anten , og mt) ^ielp 
af fin ©tieif- ^age ^olDe fig t Den rett^ ©tilling, faa at gluen, uDcn at Druf^ 
ne, fan apki? i ^anDet. ^el ^ar jeg befunDet, at fuppen Fan poDe paa 
^anDet, uDen at I)ape noget at -^olDe ftg ^eD, men at Ovmen, meDenié Den for^ 
t)anDlcé til en ']>uppe, ffulle funDe giore Det faitime, er iP?e rimeligt, og enDnU 
itiinDre, at ^]3uppe]i, uDen noget at ^ccnge ^eD, fjiinDc Dret)^ og v>cnDe fig i Den 
be^orige ©tilling. Dv)eralt ble\> ©tj^rt-^agen, fom jujl: er Danner t;i ai^oIDe 
ftg faft mcD,DaganDife uueD^^oenDig. glleré^ar jeg pg mcerfet, at Ormen eller 
^Nuppen, naar Den iujtetanDetfinDer at bceftepeD, griber meDfin^tierto^dgeom 
en anDen '^]}uppeé ^tjert-^piDfe, faa gt man ofte fan fce en ^oben fupper at l)æn^ 
ge fammen fom i m Mla^t ; ^g Dett^ vifer uDcn '$,m{ bemelDte@tjcrt'.@piDfer€- egetif* 
lige^enfigt og ^Ri^tte, nemlig at Den eene ^uppe Dcrv>eD fan l)c?nge fammcu og 
op[)o'lDeé i ^anDet \)eD Den anDen.. ©ctte fan ogfaa meget lettere fee , fom Di'^ 
mene i,f f e for\)auDled alle paa eengang, men Den ene efter Den anDen næfren bele 
nnxiu igicnnem; faa at De ufor^^anDleDe £)mi altip fanpnDeen'JJuppeatbcenge 
KDi SSangel af ©traae eller anDet faaDant. 
^Inm , b^i^ tiaturlige ©torrelfe er at fee Fig 4 , arbepDer fig meget feaflt 1 uD 
af nn horizontal liggenDe^iippe , og lober Da ftvar mnfaa ^BanDet. Qlingerne 
ere \>el i '^egi;nDe(fen^aaDc ogfammeitfolDcDe; mentorre^ og uD^^ifle'^ i enganD^ 
(fe 
