5^6 ^c(¥dt)C(fe mt 
tigefom Anus, 5lf t)ifie 6. ©pinfce^^attcr, men i feer af t)e to mit)ter|te, trctE!cr 
6a @pmt)elen Bc fortierne $:taat)e tilfin^cet) ; og !ommet; t)et mig fot^ atBctt/ 
t)eD at fcette fleere cUer fcetre fatter 1 56tug, fan fpinDe fine ^Jtaa&e f^Efcre cUcc 
fiinere, ligefom t)cn ftnDer for got, enDjf ie>nt jeg Derfor iffe no^gter, at &en jo 
meget betiener ftg af Se 4, ftore fatter tt( at ppre og omt>if le De 5raaDe / fom 
trc?ffe6 UD af De to fmaae iSJJiDDei^.^uncten, t)t)tlfet er ^)r. 5<^ifcl^a iDlening i 
^an^ »ejc^treibimg von allerley 3ttrfcten* 7. 5l)eil pag. 9. 
S>en fccrDe(et5 fonjlige ?S^aaDe/ paa WilUn Denne og anDre ©pluWerfam*^ 
menfcetteDereé ogfom meD$5iUig^eDboranfce^for eenaf De fcelfomile^Jingi 
SfJaturen, fan jeg \?eD Denne SinleDningif fe, forbigaae at melDe noget om. SJiati 
^ar ul tilforn aDff illigt (!ret>et i famme ^amkf fornemmelig i Hamburg. Wlaf 
ga3,i.55anD / 1 @t 5.2lb^anD(.;menDaDen SKaaDe, fomi©pinD(erne bruge i at 
uDtrcrffeogfæilefme^raaDe, paabemelDte@teDiffun(efe(igommelDe^/ og fam* 
me Dog efter mine ?:anf er er Det rarefie r>eD Den ^e(e ^ævjning r jeg [>er befl? rit>e, 
^\)orIeDeéDetmeDti(gaaer, eller [)\)aDjegiDen ^enfcenDe I)ari Sigt taget ^ DijTe 
©pinDler, fomi?DiængDeuDfpilefine^æ\)euDen for^inD\>ecne/ og fan Da me& 
SSeqioemmeltg^eD betragtet inDe« for. 9?aar ©pinDelen ^ar fæftet alle ^o^cDf 
5^raaDene(Fig.6.ab cb.db, 0. f. f.) og Den Da (lal giere 3 jlcettct eller Cirfel-^raa^ 
Dene , begpnDer Den uDen fra \)cD ^eripl)erien , og legger ferfl Sirf el<^^lraaDen an^ 
Derncejlotn, ogfaafort\?tDere inD aDtil?i}}iDDetpunften b; faa at Den beftanDig 
gaaer om i en Sirf el / og felgclig fnart horizontal^ eller lige frem / fnart perpendi- 
culair op eller neD. @aa længe Den ^ar at gaae lige frem, faafom fra e til f paa Dert 
sDen €irf el^^raaD (*), ^ielper Den ftg fort t^eD at gribe meD Detfotefle^ar goDDer 
i>mDenncermejte€irfel*$^raaD, DeraUereDeerlagt, nemligcd^, og trceffer imiD^ 
lertiD ?raaDen efter ftg af Den neD^cengenDe 5SagDeel, inDtil Den omtrent er f omme» 
tilDen^unag. S)ergierDenetliDetDp^olD/ og trccDer meD De a bagepe ^eD* 
Der (nemlig forjl meD Den ene og jlrap Derefter meD Den anDen, unDertiDenog meDen 
goDallene) paa 5|:raaDen ehg\?eDh;,\)entelig for at tr<rffe Den uD og forlængeDen; 
øg faafnart Dette er jf eet (il)i alting gaaer ^et meget t)ail:ig til) griber Den meD fin eene 
^agfoDom^o\)eDj5^raaDen db, imeDené Den anDen enDnu ftaaer paa h, og t)e& 
^ielpaf^)o\)eD^%aaDen trcrffcr fin tunge 55agDeel op til^uncten f, tillige meD 
$^raaDenehg, fom fæjle^ i en »C>afttil beme[Dte^uncf , bloi ^eD et liDet ?:rpf af 
SRumpen , og flaaer Da fpcenDt i en lige iiinie fra e til f, parallel meD Sinien cd. Ser* 
paa 
(*) Jr^mUM Den fmf e og pbcvjle ^ixM^'^mb forfcerMgef , ^ar m ^f^^ £ct)ri^5e5' 
at fee; men tccnUv , at man fan flnttc ftg Det til af fom ^awm imlbii p««- 
