Матер, къ позн. химич. и петрогр. состава ледник, отлолсен. 235 
туры, иногда пополненныя личными набліоденіями, а въ 
концѣ излагаются мои заключенія, основанныя на описатель- 
ной части (предыдущая глава) —какіе изъ изслѣдованныхъ ва- 
луновъ должны быть отнесены къ тѣмъ или инымъ кореннымъ 
мѣсторожденіямъ ѳвропейскаго сѣвера. 
Валуны изъ области Оаіагпе въ Швецін. 
Литература по коренным ъ породамъ. 
А. Е. ТогпеЬоІіт. ПеЬег (ііе Сгео^позіе сіег 8сЬ\\гесІІ8с1іеп 
НосІі^еЬіг^е. Ві\шп§ кі^. 8ѵ. Ѵеіепзкар. Акасі. 
НапШш^аг. 8ііоск1іо1т 1873. р. 9. ІЬі(1. ХХѴШ. 
№ 5. 1896 р. 119. 
Ве8кгіі"піп,і^ ЫасЦ\о I. ЗіоскЬоІт 1880. р. 21. 
Е. 8ѵе(ітагк. аеоіо^ізка гаес1сІеІап1ап(1еп Шп гезог і Ва- 
Іагпе 0СІ1 Неізіп^іапсі Оеоі. Гбгеп. і З^оскііоіт Еог- 
ЬапШ. ХІІІ. 1891; ХУП. 1895. 
О. Могсіепзк] бк1. ПеЬег ЬазізсЬе Ег^іізз^ез^еіпе аиз сіет 
ЕіМаІег РогрЬуг^еЬіеі. Виіі. оГ ^ііе Оеоі. ^іп8*іи^- 
І^іоп оГ Ше ІІшѵег8Ііу оГ Прзаіа I. 1893. 
— ПеЬег агс1іаІ8с1іеЕг§п88§е8І;еіпеаи8 8гаа1ап(і. ІЬМ. I. 1893. 
А. Нб^Ьот. Оео1о§І8к ЬезкгШііп^ оГег Іет^іапсіз Іап. 8ѵег 
(теоіо^. пп(1ег8бкпіп§. 8ег С. № 140. 8^оск1іо1т 1894. 
V. МіИІіегз. 8кап(1шаѵіап ^п(1ісаіо^ ВоиМегз. Пшт. ОеоІ. 
Пп(1ег8. Еаекке № 23. 1909. 
1 . В г е с1 V а (1-п о р ф и р ъ. 
По Торнебому Вгесіѵасі-порфиръсостоитъ. «Изъ почти 
плотной, подъ микроскопомъ явственно зернистой, фельзито- 
вой основной массы съ рѣдкими порфировыми выдѣленіями 
буровато-краснаго ортоклаза и зелеными участками, вѣроятно, 
хлорита. Мѣстами изрѣдка видны одиночныя зерна желтовато- 
бѣлаго олигоклаза. 
Явственно различимыя зерна кварца не встрѣчаются». 
Основная масса красная различныхъ оттѣнковъ, въ по- 
слѣдней разсѣяны сравнительно мелкіе криста.іілики красные, 
красновато-бурые, рѣже фіолетово-бурые, принадлежащіѳ орто- 
— 235 - 
