114 
Е. И. Бордзиловскій. 
Съ этимъ видомъ тождественна бывшая до сихъ поръ 
загадочной 8аІѵіа сотраг, о которой упоминаетъ В. И. Лип- 
скій въ своей «Флорѣ Кавказа» (стр. 420), какъ о намѣчен- 
номъ Траутфеттеромъ видѣ, оставшемся неописанным!. . 
ІЗполнѣ определенно могу сказать, что растенія изъ гербарія 
Траутфеттера, при которыхъ находится надпись 8аШа 
сошраг (I), приведены ио]\ъ ядігшяітъ 8аЫа заІгепШса ВоІ8 8. 
еі; ВиЬве въ статьѣ «Ріапиз сазріо-саисазісаб, а Вге Касісіе 
е1 А. Вескег аппо ]876 Іесіаз, (1і1исі(іаѵі1і Е. К. а 'Ггаи1;ѵеиег. » 
(Аси Ног^ Реігороііипі У. (1877). р. 468). 
Ѵегопіса іопдіТоІіа Ь. — ВоІ88., К1. Ог. IV. р. 455. 
— Шмальг., Флора. II. 278. 
Ргоѵіпсіа Каг8. Іп ]и^о §а§1іап1и§ ргорѳ 8Шіопет е]и8- 
сіеш потіпіз. 7. VII. 1910.- П. Коор! 
Эта вероника встрѣчается изрѣдка въ Предкавказьѣ; въ 
Закавказьѣ л^е она извѣстна только для Армянскаго нагорія. 
Принадлелштъ къ числу палеарктическихъ видовъ, которые 
переселились въ Кавказскій край двумя путями: непосредствен- 
но съ сѣвера и крулшымъ путемъ черезъ Малую Азію. Най- 
дена Т. А. Роопъ въ Карсской области на Оаганлугскомъ 
хребтѣ близъ станціи Саганлугъ. 
Випдеа ШШ (Л^аііі) С. А. Меу., Ѵегг.р. ІО8.—В0І 8 8., 
Г1. Ог. IV. р. 471. 
Ргоѵіпсіа Каг8с Ргоре ра^иш Ваг(1и8. 12. VII. 1910. П., 
Іг. ііпша^ Коор! Ргоре ра^иш Кагакигі. 9. VII. 1910. П.. 
Іг. іштаі Коор! Кагаиг^Ьап. 20. VII. 1912. Іг. ітгаа^^опа- 
С2е\ѵ8кі-Ріе1^гипіака! 
Ріапіадо тейіа Ь. ѵаг. игѵіііеапа Каріп, Ездиіззе сіе 
ГІ1І8І;. ші. (1е8 Ріапи^іпёез іп Мёт. 8ос. Еіпп. РагІ8. ѵ. 6. 
(1827). р. 437.— ВесаІ8пе іп ВС. Ргосіг. ХШ. 1. р. 697. 
Ргоре игЬет Каг8 іп 1іегЬі(1І8 а(1 ѵіат Іеггеат, 30. УІ. 
1912. П, Іг. ітта^. Ьопасх е^зкі-Ріеігііпіака! 
Разновидность эта, отличающаяся отъ типичной формы 
узкими и значительно болѣе длинными листьями, еш;е не 
50 - 
