221 
О і,(іі)сіісі;()\гь 11.111, іі|і;ііііі.іыі Г)С. \і;іііі.ч;і,\ |іском і. ксдрГ.. I'iiuifi 
koraieusis S i с Ь. iV Z u с е., мі>і .\ аи.юм ь inn, іцхччіі.-ісипй ..(h.iiojiM Мапі.м- 
журін" В. Л. Kl) M яр о IUI |т. I (Труды Ими. СПб. Ііотаііич. Сада, 
XX), ІУОІ, стр. 184—1891 межд,\' ирочпмі. ім1ідуі<)іц«'<'- 
„Кореііскій К('Д1>1> расііростриікчі ь по нсчмі Маііі,ч-,і;,\ pci.oii oû.ia- 
c i ii іимоду. гд1'> тоііогра(|>ііЧ('(;кія ус іоиііі \i l.c гпости ему Гі.ііагпіі|)іи гііі>і. 
Он:, почти не iiciiijnô'iai'mcH нть iipcdih.ioiih нопіеіі ай.тпни. -), хоти, но 
Мауг',\, II укааапъ ігь дІ'.ііст]іОііт>іхі> .гіісахъ центральной части 
острона Ниппона. КореГкчхііі і;<ѵі.1>і> растсті, одііііочіп.імн .■=)к.чемгі.ія- 
|іами <'|и'дн .ПК' ги(чіііых і> и іМ(Чіых і> . і іісои ь. но ни AKtnicjiiuiiö его 
Гранины itiihcHd ciiiiiuolii loiii^h ст, .'jia н іч[(і.\і и jiiicit рчст ііанеи і п .Шосит, 
M(iHh4.)iriij>n;a,'o тіпкі. и ohô пг.ісііорно яи.іяпііси ниііоо.иы' харичтер- 
иымь jxiciiicHicMà Мііиі,чжііі)сігОп ф.іористкчспіоіг. oujucinn'-), такъ что 
н эту посл еднюю можно по (чірансдлпвости назнать ои.ластыо рас- 
нространічіія Р. koraieusis. Кі> сожа. ііінію, имя данное ему -5 но о. г ь- 
д о .м ъ— „коі>(чі(ч;ііі" нм і.сп» :ta coooii :іначнт»мі.ныіі ііріорит('Т'і> ие- 
Іісдъ шичюм'ь .,ма[іі.ч;ку|ичсііі" Р у и !> (! х т а, и наіи^аніс не соотнѣт- 
стиуетъ ра(чіростран(чиіо, т. к., хотя дсрсч») это и растсть иъ Kope'li, 
но .іишь ві) не:іііачите.иі.ноіі cluicpHon ея части и никогда не обра- 
;$уетъ тамъ такнхъ моіцньіхъ и чистыхъ :іаро('.іеіг, і;аі;і> кі> русской 
и китайской Маньчжуріи". „Н'ь бассейн Г> >'ссуріі кедръ— шчірсмѣнная 
принадлежность ()п>ііс)іівенны.гг> горныхг, льсовъ" ''). Прос.!г1іживая далѣе 
весьма Д(>талі>но раснростражчие Pinns koraicnsis. В. Л. К о м а р о в ъ 
укааываетъ, что оиъ вст|)ѣчается кое-гдЬ и къ С. оть Амуі)а. (nanj)., 
въ Буреинскихі) горахъ). но имѣеті> тамъ уже очень ограниченное 
распространеніе. Западную границу распространенія Р. koraicvsis со- 
.став.іяютъ ])р. Хунъ-шзянъ, притокь Ялу, Хсиіфа-дчянъ и Сунгари: 
южная граница проходить но сѣверно-коренской нровинціц Кенге. 
Kb •■заключеніе В. Л. К о м а р о в ъ сообщаетъ: „Так і> как ь эт'о .іуч- 
шая строевая порода сп'раны, то его усердно вырубаютъ, и нь ки- 
тіійскихъ предѣлахъ, гд'і-> исключительно госцодсти\ ''гь выборная 
(чістема рубки, кедръ псчеаъ уже изъ лпи-)гих'ь .тіісовъ, гд іі водился 
[)анѣе, хотя ді)угія породы .лѣсныхь дерепі>евъ ві. нпхъ (чце и со- 
храни.тпсь. Молодая поросль кедра хорошо растетъ только въ г.тубо- 
кон тѣнп дѣвств(чінаго лѣса, и вс1> экземн.:1яры ея, какіе мнЬ при- 
шлось видѣть на откіиіітыхь міістахі), каза.інсь і;акь-бы обожжен- 
ными". 
ІІослѣ всего сообіцсчінаго ограниченность расчірос іраненія 
CdUipofjon relidns п его отсутствіе въ Яионіп теряюгь последнюю 
ті.нь загадки. Вполнѣ вѣроятно, что паше насЪкомое суш.ествовало 
()аньше и на островахъ Японіи, но вытѣснено оттуда, какъ и изі, 
.чначит(;льной части китайской Маньчжуріп и Кореи, че.;іовѣком і>. по 
М'ЬрЬ вырубки Pinns koraiensis. Въ предѣлахъ рус(ЧчОЙ АІаньчж>'ріи 
(т. е. ЮЖНОЙ части нашей Приморской области) оно находить д.ія 
-I Курспвъ нашь. 
Русск. Энтом. Обоар. 11)04. Л= 5. (.Октябрь). 
