1886.] 
BIDEAG TIL CETACEERNES BIOLOGI. 
5a 
dyrets længde, synes i almindelighed ikke at være under en fjerde- 
del, men heller ikke meget over denne proportion. I denne hen- 
seende hersker der ikke ringe forskjel mellem bardehvalerne og 
delfinerne, hos hvilke sidste den nyfødte unges størrelse udgjør 
i regelen mindst en trediedel om ikke mere af moderdyrets størrelse- 
3) Drægtigheden varer i 10 å 12 måneder for følgende arter: 
knølhval, Megaptera boops, Fabr., vågehval, Balænoptera rostrata, 
Fabr., seihval (?), Balænoptera borealis, Less. og den almindelige 
finhval, Balænoptera musculus, Companyo. 
4) Parringen og yngletiden falder for de ovennævnte arters 
vedkommende på vintertiden, enten senhøstes eller tidlig om våren. 
5) Den nyfødte unge følger moderdyret i længere tid, sand- 
synligvis indtil den har nået halvdelen af det voxne dyrs længde. 
6) De største finhvalarter, Balænoptera musculus, Companyo, 
„alm. finhval" og B. sibbaldii, Gray, „blåhval", yngler ikke 
hvert år. 
Anhang. 
Da der hidtil ikke har været givet en samlet oversigt over 
de i Finmarken stationerede etablissementer og de ved disse 
fangne hvaler, vil jeg tilføie en sådan, såvidt det har været mig 
muligt, dels ved at erholde opgaver fra hvalfangerne og dels af 
offentliggjorte beretninger i de forskjellige år. 
Under discussionsmødet i Vardø, d. 28de juli 1883, fremkom 
capt. 6r. Sørensen med en række interessante oplysninger om den i 
70-årene drevne hvalfangst, hvoraf jeg her vil give en kort 
oversigt. (Cfr. forøvrigt mit foredrag, trykt i „Vardøposten" for 
august & september 1883). 
Skjønt S. Foyn allerede begyndte i sidste halvdel af sextiårenes 
decennium (1865 eller 66) med forsøg på at fange de store finhvaler 
på en rationel måde, gik der flere år hen, førend redskaberne 
og methoden blev således forbedrede, at man kunde vente at få 
en mere regelmæssig fangst. De hvaler, man i den første tid 
efterstræbte, var udelukkende blåhvalen, Balænoptera sibbaldii, 
