1886.] 
BIDKAG TIL CETACEERNES BIOLOGI. 
23 
efter al sandsynlighed er fedt meget kort tid i forveien (slut- 
ningen af januar). 
Den allerede meget gamle antagelse, at vågehvalen føder 
ved „Helgemesse" (begyndelsen af november 1 ) finder således kun 
en stette i vore observationer; men da der efter Knox's iagt- 
tagelse (der dræbtes i 1834 i februar måned en 9 fod og 11 tom- 
mer lang rørhval, efter al sandsynlighed en vågehval) synes at 
fremgå, at den også kan føde i begyndelsen af året, er fødetiden 
visselig ikke indskrænket til et kortere tidsrum, men falder hos 
de forskjellige individer dog noget forskjelligt og må derfor an- 
tages at strække sig udover et tidsrum af mindst et par må- 
neder om ikke mer. Dette vinder også støtte ved den af P. 
Van Beneden omtalte iagttagelse. Men heraf følger, at par- 
ringstiden heller ikke er så ganske bestemt, men falder inden 
visse rummelige grændser, sandsynligvis i årets første måneder, 
hvilket noksom bevisliggjøres ved de store variationer i fost- 
renes længde på vårsiden. Dog kan dette sidste for en del skyl- 
des den omstændighed, der jo er en bekjendt kjendsgjerning, at 
fostrene i den tidligere udviklingsperiode varierer meget i stør- 
relse, vi nævner f. ex. kaninen ; når man åbner en drægtig kanin- 
hun mellem den 5te og 10de dag, vil man ikke sjelden finde en på- 
faldende forskjel i størrelsen, ja selv blandt de inden et og samme 
uterushorn liggende embryoner; den tidligere anførte tabel over 
menneskelige embryoners størrelse i de første måneder viser 
også et lignende forhold. Dette vanskeliggjør naturligvis meget 
bestemmelsen af parringstiden efter fosterstørrelsen alene. 
Hvis vi i en sum vil sammenfatte vore resultater, kan man 
med nogenlunde sikkerhed antage, at vågehvalen går mindre end 
et år drægtig, sandsynligvis ca. 10 måneder, og at parrings- 
tiden falder i årets første måneder og fødetiden i de sidste 2 
1 Det hedder nemlig om vågehvalen: „Hunnen føder kun 1 unge af en 
favns længde, og det ved „Helgemesse" (efter cand. theol. Stuwitz's manu- 
script, sandsynligvis forfattet i slutningen af forrige århundrede, formodentlig 
af en Christie; dette omhandler fiskeriet, især hvalfangsten, i Sartors skib- 
rede (Bergens Stift): Manuscriptet er optaget af prof. H. Rasch i hans af- 
handling: Beskrivelse over en i Christianiafjorden fanget ny delfinart, i Nyt 
Magazin for Naturvidenskaberne, 4de Bind, 1845, pag. 118. 
