' om Reformationen i S^latlh 39 
(Bm ^r. øiøttrt^er 3*>n8fen; etter Jp»r. (Dlaf ^iflltefen ttf ftit 
COlfM^tcip, for at k^pnbe Om fa« Iccnge forfemte S^efonnattcni 
j^olum ©tift. -O^n^ ttljlrct? f)am tserfor efterfelgcntie *Srei?/ ^»totf« 
fet jeg t)rtr omiaU af tet 3étant)f?e efter en ^fiMftt fom Doreé 
fcer^mte Affesfor Arnås Magnusfen ^ar (FretJeO. 
Dei Gratiam & Pacem ! 
t)ct ct ct gammelt (Drbfprog/ ft'ere ^ecre, <Jt ben fe 
i>ci\: for^eet ftg, fom vtl forbcbre (iQi og 4t ben et c(ob fom 
<ilt>»:ig forf<taejtg. 2l(m<«gtige (øUb grøe igbct:, at 3 
form^bclfl vøc i^^ttc ^iéfwm CI;ri(lum maatte ret for|V.ae 
øg bet^nfc bet, og iffe forl;mbte iBt^ete ege« oaligbcby ba 
Ville alle Cmg eitbnti. faae et got Ubfalb. 3eg »eeb vel, at 
3 giøte bet af ebere Ubttanffont^c^ og Panfmtbigbeb/ fc^m 
tjeit hellige Pa»l og giorbe anre Converfionem, og at j ifft 
forbnjie iBber anbcrlebes til, enb befjanbig at blive veb beit 
©rbmatitj og anbet/ fom J have foret j^bere j^rfebijTop t 
■^eftfeef^bc ttl pave« og ben 2\omerf¥e j^irfe. 3a3 tait?e/ 
bet ville v^tttmiiot øy»b for (5llb/ og Øf am for tllett« 
tttifcr, (aafremt 3 ff^ll^ ^'»Ø^ berfra. Øaalebes mecitte og 
bctt b^Uiqe Paitl/ ber bog l>avbe meere for ftg, og ett fadere 
^røttb at ^aae paa/ enb^l^ave, t|>i^?anb|>avbetTrortetov 
og prop^eterøe for tig/ me« 3 ^)aw intet aitbet for M'^cv 
cnb Pavens £(crbom. Den Icsrbont, paitUm bret? paa, var 
fommen afi^immeUnr og bet var (g^Ubø ^efalning, at man 
ffnlle bolbc loven, og labe ftgontfTf(5fre. titen ben f Ærbont, 
f)vilUn 3 paabrtve/ er if fe af ^tmmelen, men giort og op« 
t^cnf t l;er paa forben/ fom er og falbes Hlenmi? enes gav 
bom. tr« bolbt øt Paul af ben I<^rbom og ben gobc 
tlteening, l?anb bavbe bavt blant Jøbernc/ for albeeles 
unyttig og for øf am, og lob fammc for Q^tiiii (fylb farc/ 
og Omenbjli^Jttt b^^ttb ttlfoW per ignoranriam bavbe håbet 00 
trc^ngt, /abaarbehg forfiil&t bem, (om affatbtfraj^^bernee 
tCroe til 3^(nm C^riJ^nm/ faa venbt« ^)anb (tg bog allbeles 
