ciendi. 3cg wucmv ogfaa^ ot Den ^orffiof 1, hct%is>\:eé paa fulbf om« 
ne og nfnMomm pugtci:/ er Opggeo paa Denne ®i-uu&t)o(D, 05 
Uv uiitmqcé af fanime ^tlDe. ©enne t O^atuitné og ^oIFe-fHet« 
ten, faabeffom i ^obgitomngé-^onjJen faa bigttge Diftinaion p{ei)ec 
g€ttreenl%cn at antaget «men fom ganDfFe utjetottft, eUer fom ttt«' 
Henric Koehier, cen af bc fotmftløt <Sfi'(bcnfcc | ?)^attt' 
rené- 9let, og font t fÆC i)at ^iott fig Umage for af ^(tfc rette 
®runD og Oprinttelfe til Denne Diftindion, naar ^an Hl UHifCf 
^toorforc Ut tt(fonn«er oé, i ()enfeenDe tif Dtffe pligter t feer, en faa 
fam fulDf ommen CKcttig^eD, Deteratflge, fKettfgfjeD til mcD SSJtagt 
at tbinae anDre til ^ligterneé (£fterlebelfe/ om De tf fe goDtoiKtgen 
efterkomme famme; fpeé tiel at i)m t)aft nogen ^enfeenDe til De 
fnlDf ommene q3ltgteré 5orneDenl)eD, frem for De ufulDf ommene ; (*) 
-SKcn Det fpeé tiUm, at ^an ^ar glemt famme fin ®rnuD ©cftning, 
naar tmt pDermeere Iccrer, at bet er in^m falbfonttneite pUg? 
tctr ttt>ett t)e, l>a angaae iffe at jTabe anbre, famt at 2?^t<tc» 
Itgbebs elietvPeløtørett^ebs pUgteir altib ere ttfulbfommette. 
©om ofteft cr Det t>el faa, at tooreé 5orn©Deni)eD litDer meeft wD. 
©faDeé ^paaførelfe, ogminDft beD goDe ^ingé flf^oegtetfe: Dog iftt 
altiD. ©en©faDe, Der tilføijeé oé, fanD tocerc faa ringe, atbtliiDe 
lemi) langt minDre Ont, enD »eb et flørre (BoDcé SCfltftelfe. S)er 
(anD og eyiftere faaDanne ^ilfælDe, at Det er lige faa ^oijt forne»De« 
tiltooree Confervation at ni)De (Sot, font iffe at t¥aDeé af anDre. 
©♦jfe <25an(Teligf)eDer meD fleere f)m op af ftg fct», naar Den ^Toangé- 
«Het, Der tilkommet oé i ^enfeenDe til De fulDf ommene <piigf er, faa« 
t)elfom ?)^eDt>cerge og ?HøDé-9let, uDleDeéaf »iflc ^Itgteré ^ornoDen« 
feeD frem for anDre. gjten naar cnDog Denne ©trtDig^eD fcctte^ tiC 
(tic, faa tomme Dog alle DernDi otereené, at Den ølettig^eD, Dil)«« 
u tit at f^ge ©faDe af»«rget og erftattet, efter 5^aturené 2c\> et 
U fant- 
(*) Etercit. IV Juris Naturalis, §.732. fgcrl^atlb: Ergo fi detiir extorfio officiorufo 
erga alios, qv.i denegata & remota pereundum nobis cflct vel niifere vivcndum, illa cxtorfia 
officiorum nobii ab aliis prxftandorura legi naturali & confeqventer rationis did^amini convcni. 
ens efict. 
