262 
j. u motk 
tk n&^tt ^erg^cffcr j^t)tfe''Bccf, mct) mtnbcc ^a« bar ©tåben mcb 
^OVger-SRCtforpKgtCtJC. Darum Insbruk 1497. ben éOftobris. 
OmbeBømilYeBergvetfcr fom og erc temmelig gamle og 
regneéfra Vlil.oglX.Seculo, bereé Oprtnbelfe og fremgang, fan 
I<Sfeé/ ^Dab Bohuslaus Balbinus Mifcell. Hiftor. Regnj Bohemiæ, Pragæ 
1679. fra pag. 37. ttf 55. berom »ibttøfttgen ^ar tirebet. ^toorttl fan 
føreé bf abt^tKige n^ere Privilegier og "SSerg^^otoe for Joachimsdai.fom 
finbeé t'Schottgenii og Krey figii Diplom. & Scriptor.Rerum German, 
Tom. II. p.69.ti(96. 
g(tlanl) og kit mw ©ttefning 
Om Tacitus gtør ret eller \tU, naar ^an regner Eftierne, 
fom formobeligen fFulIe bccre cn 2)el af be ^olf ^oé sOfterfecn, faa 
btbt be «preuftf¥e, <Jur(|1e, giflanbffe, (^ftntj^e 09 3ngrtf?e etran* 
be ftreff e fig, iblanb Germanierne, er ^er Iffe bet rette ©teb til at 
af^anble, ei ^leller t)ll jeg jtge [)am imob i ben "Seretning , l)an gi« 
»er om <Jftterne, at '^tm bruøbes itU meget ^06 bcm, »-/^w 
apndeos ferri ufus(_g); ,IU beraf fau man ^toerfen negte eller befcccf- 
te, at paa be ^tber ^ar f)i)$ befle ^olf ijoeret ^erngruber eller noget 
flagé 3ern'S(bI. SKan er og ubié \>aa, om Tacitus ^ar feaft neic 
(Efterretninger nof om beffe og |lere faa langt fraltggenbc 5olf. 
SOilen at bemelbte ^anbfS 3nb6t)ggere, af ^bllfe en anfeeltg 
S>el forbum ^ar ixeret bet ©anfle ^errebom unberglben/ tim i 
langt fenere 2:iber ^aft ftg befienbt, at bereé 3orbémon ^ar tnb» 
^olbetaffeflagéSDtetaUcr, ja uben Z^il ogfaa ttiHt at benptte ftg 
ber af, (Fal tffe bcere banjfellgt at bife. 3eg btt et ret meget be^ 
raabe mfg paa Adamus Bremenfis, fom beretter om Cttrlf^ttb 
(t falb bet iffe, fom nogle blfte (h), |¥al loefeé (Bnt\<tni>, efter og 
fnarere forftaaeé om be gamleé Kyrial^ttb etter Finnonia(i)), at 
ber 
(g) Tacid Getm. cap. 45. 
(h) Piintani Chorograph. Dantx p.734. conf. Spevlingti Boreas p. 448. fq- 
(i) Radbecks Atlant. Tom. I. p.479. Ol, Benzelm de Svcoiium cum gendbus Europæis conunei- 
ciis p. izy. 130. 
