em f()et folt ebber ^eiTeb^mc mt kgcrcnbcé af nomffoflb od 
aff £m?>e6berg|>/ n^erbcé cmt f)mcUma atf) bct^a, at^ t^e()aff* 
bc fojfuat mcg ct\) tal ffollf 4ff tKtborn bergom/ met^ faa ffcl 
om t|>ct: QmQi)z nogcc »t^ 4^ t)<»lAnrt<ttr odb Aff foperberøtt/ 
nu for beflitial fc^pl ftt 3ort ClenfTOtt tnt^c foie aff forfcrcpe t>4' 
l<»t: ocb berøit/ totan bobe ()onum en ftrmmc ^entnga dff ftlff« 
betrøl^ ocb foperbergit, itf)mvim mta tljc c^oimm pafotfciejf' 
ne ^o»:af?og|>orf) S.inbesbctøbt'^S^f^ni'f^^'ff P(> 
vetmeé toegne, atfe te matemrøtafamma nabf^fom tf)( antuhtt^f) 
ocf) toiffe gerne geffea ebber en fwmma ^enfnga efler jetft cepter 
røøgeUg^et, atf) inat^e &ltffwa ^ema. («re ^erre fom cbber^erre« 
t)«me fcrejf megf) tit om nogra pentnga, tf)a k>U jaf / tf)H førft jaC 
faar ebber ^errebéme ftrtffuttfe, fenbe ebber tije mefte penninga \a( 
tan af(tat> foma. fere ^erre fcrfjfue nicg^ ebber ivttte ^er om 6abc 
om tfe Dergé men oc^ omoHe fiMe. |er metf) eber f)erreb«me 
®iib tefaflenbeé oc^ fancte &it fong^. fcreffuft n?eb^ øfletbe 
die Kalixfti Anno Domini M. D. X. 
C^pffnfteti) 
^rttg^ wclfcorbog^man oc^ ftrengæ^yiibber^er^w^^n^bc 
tTtclflbn fwerigté itiHé ^erre o(& ()ef wibjmfln 0)m^MiQa k. 
m famme 9(ar 1510. effer fan (fee tffbetf^fgenbe 151 1. fr)> 
mé beffe ttoenbe ^rete / Ø^lebergct anganenbe , at f^en^ore. ©et 
flbfte er meget bettjbeUgt, ftben bet rt)neé tpbeHgen Dibne om ©at« 
l>ergeté S^p^eb, og taler berøm fom et n»?ttg anlagt ^ergberf, f)m 
Deb «Bergim«nbene paa gamle ø^orefeerg fanb ftg ^øtltgen for^ 
n«rrftebe: 
• i Søtpn ^eb^mttfeltge fro fi^l^nefTt^ m oc^ altlib forfTenttfi. 
«iaimtt|e ferre ^erre, ob^er gar et§ fiort^ ructf^e om j)er: ©tett 
