E. G. Ziegenbalgs 
om 
arfagen i 
■fi^lf" i'ctfc Strtrfag t([ en ettci* miDcit natuitné ^Jiifning t)et paa 
3ort)cn ; tiji for tetfetftcetm ^octefotse og tctié guftfret)^ 
fammenfatt af mange og abftiUige 2:{ng/ fom paa utaH(gc mange 
501aabcr famlcéog blanfceé og \)iv((v paa U^antm, ffmommPhy 
ficus (cct fanl) forbUDcé/ og tage bet an for en S(arfagfom itfe er bet. 
f. e. SCfianDecb, at et og bet famme flagé "Baut) Wtber tf fe a(ti& «ge 
^ecbt, i ^bor{<xnge bet cnb ?oger, i^Dor fcet funbe en Phyficus tf fe 
falbepaa be tanfer, at be fremmcbe syiaterier, fom alttb jtnbeé i 
"Banb, funbe tjeb bereéftørre eller minbremoengbe foraarfage jlfgtj 
Jettern fulbetccnfe, og af ^Dflfe prindpiis iTufte Si^anb a priori t)li» 
toe otoerbettift om, at^anbeté^ecbe dependerer af guftené fit)ng* 
te, faa at, jo tangere guften er, jo ^cebere fanb ^mUt bU\)t beO 
^taagntng? 
^ot M 2bet et ber en fterte mcengbe af abfflffige flag« 
fubtile effluviis (Ubbunftntttger) enbibi itcenfe, i^bt(J "Sef¥afen^eb 
er oé ubeftcnbt, og fom frcinbrtnge faabanne <23trfntnger, fop 
§bilf e vi ifH »ilbe at gt»e nogen grunblg Slarfag. (Samme m Uf i^n- 
blgfjeb 
