351 Sflf orlateli fl Underretn ing om t>en 9?ottttTe 
fmkt, i)mM mccfte maac ubftn&eé bet) en tnjjpfommcftg @am. 
Uugafafbmtte og abfpceeDte (Sfteitetninger, cre og fmaa Oiu« 
ftccnt)tg^et>ei- toigtige/ c^tkmitU fi<xi\)mtii at op&age bctijDe« 
Ugfte STittg. 
S. 6. 
So« «t 6epm' ©aaleteé et t)a ben feebfommeUge llnbet- 
miStmS fulbenbt, fom be^e^ebeé tif 6el)m.-igen at 
m éoai e&ti^i' fceftemme og fortfai'e ^ongvs^riftian benié. ncctmefre 
fcenffleSone" ^^^^^^^(^ ^^^^ ^ormccnt) paa ben 2)an(¥e 2()ro» 
»iifei, at sKatio' ne. ^eg fommet nu til faa^anm 2:ing, ^btfee mine 
m wfta^nm j^ccfete fovmobentUgen HKe ftnbe meere tccffelige, ba 
lettJ'l.tS^iflcffi ^cn i «5egDnbetfen faftfatte Ovben ferer mig nu til at 
songcn&rtregie- forffare t>en egentlige tHebvirfning fotti tJcrrne 
SfStu'tet ^^«^^?i>i^i«^^^i ^S'"^' "^'il!'^' 
a»an6.«im«n »at \;^(;ft vtb X>ct ^attitcm (<xmmeiicb?> Mbm 
mm ^nf)m* feer Iccttetigen, at berfanbif fe ftgeé 
noget grunbigt ^erom, naar beri?eb iWe leggeé til ®runb et rigtigt 
?5egreb om ben forrige ©anjVe ©taté«5orfatning i Ijenfeenbe tit 
SHaaben at befcctte 2:^ronen, og i '?8efi)nber(ig^eb naar bet be» 
fienbte ©pørémaal: om JVigct ^at; v<ccet: arveligt vet) bctt 
Bvongeltgc øtaiwttc ellei: cy/ blider if^e tilftrarffefigen befVa« 
ret. S)enne SJlaterie leber pel bt)bt inb be forrige 2:iberé Jr)i- 
(mit ; men jeg toil iffun anføre faa meget beraf, font uforbigange« 
ligen bet)øbeé tit mit ©^eitteeb. 5tt be J>an|¥e fra cclbgamle ^iber 
af, og i bet minbfte fra ben Sriibpunct, ba man begi)nber ati^at>e 
en tUforlabelig (Jfterretning om bereé ^ongeré $ølge efter ^inan« 
ben, ^atoe, »eb atubnccpne befamme, iatte^tilfoclbe, ubotoet en 
Pirfelig csal=9(lettig()eb, ^Dilfen ^aube meerc at bettjbe, enb en blot 
^ør)tibelig 3tntagelfe, ber uegentligen falbeé et "23al, og at be, i 
^raft af benne iHettigt)eb, ofte, naar fccrbeleéOmftarnbigbeber be« 
pccgebebembertil, l-jm fat ^ørfteføbfelen og ben nccrmefte ®raD 
tilfibe, og forebraget ben (tbffe^ongee pngre eøn for ben før fte- 
føbte, 
