— 172 — 
golására soha sem képződik, hanem csupán azt, hogy a 
cyanosis nem függ össze annak képződéséveh " Sajnos, 
hogy e tekintetben önálló megfigyeléseket készülék hiányá- 
ban nem tehettem, a vért azonban górcsővileg többször 
vizsgáltam, s ezt illetőleg csak megerősíthetem, Lépin 
azon állítását, hogy az antifebrinnek a piros vértekecsekre 
épen nincsen semmi befolyása, mert a piros vértekecsek 
még az antifebrin okozta cyanosis alatt is minden tekintet- 
rendesek voltak. 
A. közérzet olyan esetekben, midőn collapsus vagy 
szerfelett bő izzadás nem volt, a lázmentes időszakban 
határozottan jónak volt mondható, sőt még akkor sem 
panaszkodtak a betegek bágyadságról vagy levertségről, 
ha a hőfok antifebrin vétele után esetleg órákig volt 
subnormalis. 
Az antifebrin bevétele után a beteg rendesen 
izzadott, de ezen izzadás egyes ritka esetek kivételével 
soha sem volt oly nagyfokú, mint az antipyrin 
vagy thallin vétele után. Az igazság érdekében meg kell 
említenem, azt, hogy némely beteg alig vagy épen nem 
izzadt még akkor sem, ha 1*5 grm antifebrint vett be, 
a miből azt következtetem, hogy ilyen esetekben bizonyos 
egyéni sajátságokon kivül a szervezet ellenálló képessége 
és a hőcsökkenés nagysága játszszák a szerepet. 
Az izzadás beálltával legtöbbnyire egyidejűleg kez- 
dődik a hőleesés is, mit rendesen az arcznak sajátszeríi 
egyenletes kipirulása előz meg, különösen tüdővészes 
betegeknél. Azonban a köztakarónak általános megvörö- 
södését vagy esetleg bőrkiütést még akkor sem észleltem, 
ha a betegek 4 — 5 hétig vették az antifebrint. 
Az izzadás csökkentésére az antifebrin adagolásával 
egyidejíileg 24 óra alatt egyszer pro dosi 1 milligramm 
atropint is adtam poralakban. Habár az atropin nem is 
