— 174 — 
Eészemről nagyszámú észleleteimre támaszkodva, azt 
állítom, liogy mindazon lázas betegségekben, a 
hol az antifeb rinnek batása van vagy lehet, ott 
0-25 legfelebb 0 50 ctgrm-mal is elérjük az óhaj- 
tott czélt, míg ellenben az olyan betegségeknél, melyek- 
nek lefolyása bizonyos napokhoz van kötve, mint p. o. 
a tüdőgyuladásé, elég számos esetben még 2 grm-mal 
sem nyomhatjuk le a vér magas hőfokát. 
Végre megkisérlettem az antifebrint chininnel együtt 
adni a következő rendelet szerint : 
ßp. Chin. muriatici 
Antifebrini 
aa centigramm 25 — 50. 
mfp. pro dosi dent tales dos. q. v. 
E porokból a lázas betegeknek a hőfok nagysága 
szerint naponkint 2 — 4 adagot is adtam, azonban számos 
esetben arról győződtem meg, hogy a chinin és anti- 
febrin együttes adagolása nem eredményezett 
intensivebb hatást mint az antifebrin egyedül. 
Az antifebrint a gyomor és bélcsatorna jól türi, mert 
émelygést, hányásingert, gyomornyomást, hasmenést, fül- 
zúgást, fejfájást még akkor sem észleltem, ha a betegek 
az antifebrint heteken át vették. 
Az antifebrin adagolásával egyidejűleg a hőfokot — 
mint a táblázatokból kitűnik — reggeli 8 órától este 
10 óráig óránkint mértük s így sikerült aztán biztosan 
eldönteni azt, hogy az antifebrin hatása alatt mint száll 
fokozatosan alá a vérhőfoka s hogy mennyi ideig marad 
meg az bizonyos fokon. 
Ä lázmentes időszak legliosszahh tartama észleleteim 
szerint 8 — 10 órányi, a legrövidebb pedig 2 órányi 
volt. Az antifebrin hatása alatt a magas hő nem roha- 
mosan, hanem fokozatosan szállt lejebb, ligy hogy a 
