— 194 — 
Beiítsch beható vizsgálati alapján — ki a vezetése alatt 
álló kórtani intézetben, a Kjeldahl-íéle fölötte pontos ered- 
ményeket adó módszerrel dolgozott — felemlíti, hogy az 
antifebrin hatalmasan csökkenti a vizelet légeny- 
t ártalmát, e jelentős adat mindenesetre csak a mellett 
bizonyít, hogy az antifebrin hőcsökkentő hatása a csök- 
kent hőtermelésen alapszik. 
Az általam kitűzött 5-ik kérdésre, hogy az anti- 
febrinnek minő hatása van az idegrendszer beteg- 
ségeire? egy külön czikkben felelek. 
Mielőtt az antifebrinről irott tanulmányomat befejez- 
ném, lehetetlen nem szellőztetnem az orvosi gyakorlatban 
annyira jelentős kérdést, hogy mi módon kezeljük a lázas 
betegeket ma, mikor a heveny fertőző betegségek tana oly 
nagy forongásban és átalakulásban van, s hogy továbbá 
mikor van arra jogosítva az orvos, hogy a különböző 
antipyreticus orvosszereket alkalmazza? 
E kérdés annyival is inkább előtérbe nyomul, mivel 
főleg kezdő orvosnak önálló tapasztalatok hiányában 
gyakran igen nehéz feladat, a helyes irányt megtalálni 
és követni különösen ma, midőn a nyakra-főre agyon 
dicsért hőcsökkentő orvosszerek között nagy levén a vá- 
lasztás, alig képes eligazodni, hogy azok közül betegeinél 
biztos sikerrel melyiket alkalmazza. 
Az újabban felfedezett antipyreticus szerek alkal- 
mazása közben szerzett tapasztalataim azt a szilárd meg- 
győződést keltették bennem, hogy e szerek a heveny 
betegségek magas hőfokát rövidebb hosszabb 
időre csökkentik ugyan, de a betegség tulajdon- 
képeni lényegére az infectiora nincs befolyásuk, 
— tehát nem speciíicumok — a kórlefolyást nem rövi- 
dítik, sőt néhíi azt nehezebbé teszik, víigy épen késlel- 
tetik is; az szintén előfordult nem egy esetben, hogy az 
