— 110 — 
Sőt — mirabile dictu — a franczia akadémia 1880-ban egy 
ülésében azt tárgyalta, hogy vájjon a most említett gyógy- 
mód sikerének biztosítására, melyik istálló levegője előnyösebb, 
s nagy bölcsen (?) a tebénistálló mellett szavaztak. 
Úgy látszik, hogy a franczia akadémia tudós tagjai nem 
ismerték Klébs (1877) azon rendkívül jelentős felfedezését, hogy 
a sza rvasmarhák gyöngy kór j a egy és ugyanazon 
fertőző anyagnak az eredménye, mint az emberek 
gümőkórja, vagyis, hogy a szarvasmarhák gyöngy- 
kórja és az emberek tüdő gümőkórja egy és ugyan- 
azon bántalom, s hogy mindkettő fertőző és 
ragályos. 
Ha Klebs vívmányát ismerik, bizonyosan nem ajánlották 
volna a tüdővészes betegeknek a tehénistállót. Sajátos, hogy az 
,^istálló gyógymód^' még mai napig is népszerű, különösen sze- 
gényebb körökben, melyek görcsös köhögésben szenvedő betegeiket 
bizonyos előszeretettel küldik tehénistállókba és gázgyárakba* 
Lorinser 1823-ban az istálló levegőjének vélt gyógyhatását 
szabad nitrogén jelenlétéből magyarázta s innen kifolyólag 
1879-ben Treutler^) tüdővész ellen nitrogén belégzéseket ajánlott^ 
Cantani legújabban a kénhydrogén belégzésektől látott 
sikert. 
Valiin 1883-ban a kénes savgőzöknek csinált propagandí 
és csodálatos, hogy e gyógymód Popoiv-, Ananjon-, Bomhos- 
DujardinSeoMmet^'hen is nagy magasztalókra talált, de 
betegek mégis csak meghaltak. 
A kénessav inhalatiókat 1888-ban Sollaux, Bariex és Aurii 
ismét felelevenítették. Erre a gondolatra tulajdonképen Auri 
jött Bellegardében, hol egy chiffongyárban dolgozó munkásol 
közül a tüdővészesek nagy előszeretettel keresték fel a kénes'j 
savgőzökkei saturált helyeket, s a hol mindannyian jobbai 
érezték magokat. 
A légeny savgőzök et tüdő vész ellen Muray már 1830-bai 
ajánlotta, Ben^i ezt ujabban (1888) ismét felelevenítette, 
minden számot tevő eredmény nélkül. 
Zur CaHtiistik der mit Treutler's N. -Inhalationen behandelten ehre 
iiiHclien Lungenkrankhoiten. Von Dr. Wilmer. Berlin. Klin. Wochenschft. 
im;. 
