— 124 — 
sötét éjjelébe, de kell, hogy az állam a társadalommal karöltve 
tegyen meg mindent, a mi a munkás és szegény népnek most 
vázolt sorsát enyhítheti és javíthatja, így aztán Koch be- 
fecskendezési gyógyító módjának is sokkal 
biztosabb lesz a sikere. 
Azonban Koch felfedezése bár mennyire legyen is az első 
tekintetre monumentális, de még ezt, szerény néze- 
tem szerint, e néhány hét alatt a gyakorlati 
tapasztalat minden oldalról nem erősítette meg. 
Nem vagyok annyira optimista, hogy Koch világraszóló 
felfedezését már az első pillanatra — Önálló tapasz- 
talatok hiányában — minden utógondolat nélkül el- 
fogadjam, tehát tőlem senki sem veheti rosz 
néven, ha kissé tartózkodó levén, mindjárt nem 
fűzöm ahhoz a legvérmesebb reményeket, s egye- 
lőre távol is állok attól, hogy e felfedezés felett 
önálló ítéletet mondjak mindaddig, míg azt Berlin- 
ben magánál Koch-n ál nem tanulmányoztam. 
Alig látott napvilágot november hó 14-én a „Deutscht 
medicinische Wochenschrift" hasábjain Koch közleménye a 
„Weiter e Mittheilungen über ein Heilmittel geger 
Tuberculose" és alig tettek a Koch-íéle oltó anyaggal néhán} 
számbavehető kísérletet a betegeken, a napi lapok minteg} 
varázsütésre mind meg annyi orvosi lapokká változtak s a leg 
bombastikusabb híreket bocsátották világgá a csodatevő sze: 
hatásáról. Az európai sajtó kevés kivétellel még mai napig ii 
egekig magasztalja Koch felfedezését. 
Az egész világgal együtt az orvosok nagy része is öröm 
mámorba ringatta magát. Ez különben nem is csoda, ha szemi 
ügyre veszszük, hogy hány millió tuberkulótikus beteg látta s 
Koch-féle szerben az egyedüli panaceát, mely biztosan menij 
meg a korai haláltól. 
Mindenki azt hitte és még hiszi is, hogy ninc 
többé tuberkulózis, s hogy végre elérkezett a M e s s i á 
Koch .sz(3mélyében, a ki megmenti a világot legnagyobb ostorátój 
a tuberkulózistól. Azonban Koch dicsőítése, szerinte nj 
még nagyon is korai volt. Koch felfedezését a gy^' 
korlati életben biztos eredmény eddig még nej 
