— 169 - 
tevékenységét még inkább fokozta. 17 éven át, mióta őt ismertem 
és jeles jelleménél fogva vele szoros baráti viszonyban éltem, 
talán soiia sem láttam őt oly elégedettnek, oly boldognak, 
annyira elemében, mint ezek alatt a napok alatt. Hogy ne lett 
volna boldog annak tudatában, hogy az élet nyomorának le- 
küzdéseért barczol s abban a biztos hitében, hogy ezt a nyomort 
legyőzendi. Hiszen ő csak embertársai javáért élt, csak akkor 
volt boldog, ha ezeknek érdekében működhetett. 
Elkészítvén az alapszabályokat, 1886 nyarán a szülőházba 
értekezletet hitt össze, hogy ez azokat átvizsgálva, az egyesület 
megalapítására szükséges lépéseket megtegye. Erre az értekez- 
letre a város legelőkelőbbjei az Összes felekezetekből lettek 
meghiva. Egy sajnálatos tévedés folytán azonban arra csupán 
négyen jelentünk meg. 
Ez első kísérlet tehát az egylet megalakítására nem sikerül- 
vén, boldogult az általa elkészített alapszabályzatot szak- 
osztályunkhoz terjesztette be, azzal a kéréssel, hogy azt át- 
tanulmányozva, esetleg átdolgozva, fogadja el, tegye magáévá 
és mint saját kebléből kiindultat; megerősítés végett a ministe- 
riumhoz terjeszsze fÖl. A szakosztály erre egy bizottságot kül- 
dött ki, hogy ez az alapszabályzatot átvizsgálva, javaslatát ter- 
jeszsze be. Mint eme bizottságnak egyik tagja, tanuja voltam annak 
a szívósságnak, melylyel boldogult tervezetének minden egyes 
pontjaihoz ragaszkodott. 0, ki az egész világot inkább ideális 
oldaláról tekintette, azt hitte, hogy az emberiség jóvoltáért 
áldozni mindenki oly önként érthető valaminek tekinti, mint ő 
maga : eme hitében annak a legszélesebb alapot akarta adni ; 
mig mi, bizottsági tagok, inkább az elérhetőséget tekintve, a 
keretet lehető szűkre akartuk szabni : folytonos küzdelemben 
voltunk egymással, mely küzdelmünkben, ha ő egyben és más- 
ban, alapos okaink által legyőzetve, ezeknek igazságát végre 
j kénytelen volt elismerni, fájó szívvel tette ezt, mivel ez által 
a segélyezendők száma szűkebb korlátok közé szoríttatott, a 
! segélyezésre szükséges források leapadtak. Fájós szívvel mondom, 
de mégis beleegyezett ezekbe a megszorításokba, mivel végre 
sikerült őtet meggyőznünk arról, hogy ha kevesebbet karolunk 
föl, ennek elérésére sokkal több kilátásunk lehet, mintha egy- 
! szerre sokat akarunk; hogy a jótékonysági czélokra mai napság 
. Verh. NFV. - NF. 7. 12 
! 
