- 218 — 
2. Dr. Fischer Jakab felolvassa titkári jelentését, mely 
ekkép hangzik: 
Tisztelt közgyűlés! 
Midőn először vagyok abban a szerencsés helyzetben, 
hogy Önök előtt, mélyen tisztelt tagtársak, kik engem meg- 
tisztelő bizalmukkal a titkári polczra emeltek, az elmúlt év 
működéséről jelentést tegyek, örömmel és büszkén teszem ezt, 
mert ha átlapozzuk egyesületünk évkönyveit, úgy alig találunk 
azokban feljegyezve esztendőt, amelyben egyesületünkben 
olyan élénk, mozgalmas élet uralkodott volna, mint az elmúlt 
év utolsó hónapjaiban. Csak egy esztendőben találunk hasonló 
mozgalmat és ez 1856-ban volt, midőn természettudományi 
társulatunk megalakult. — De mily nagy a külömbség akkor 
és most között! Akkor az egyesület élén elnök állott, 
kinek volt ugyan széles tudományköre, mely őt a helyre méltóvá 
tette, de akinek politikai állása is elsőrangú volt és ki 
éppen ezen kimagasló politikai állás nimbusa folytán számos 
egyént bírt rá, hogy ezen egyesület tagjai közé belépjenek. 
Ezen elnök Plener Ignácz volt, a későbbi osztrák pénzügy- 
miniszter, akinek érdemeit egyesületünk solia el nem fogja 
feledni. Hogy nem pusztán a tudomány vágy vagy az az iránti 
érdeklődés fűzte össze a legnagyobb részt hivatalnokokból 
álló tagokat, mutatja az is, hogy midőn az. 1861. évben egy, 
hazánkra nézve szebb jövőnek hajnalaként a helytartóság fel- 
oszlik, íme a természettudományi egyesület is megsínlette a 
politikai constellatiók eme változását és a tagok száma, mely 
még I8r)8-ban 440 volt, egyszerre 63 -ra sülyedt le. Kétség- 
telenül sokat járult ehhez Kornhuher reáliskolai tanárnak el- 
távozása, ki a bécsi polytechnikához lett kinevezve és ki, mint 
az egyesület első titkára, rendkívüli buzgóságot fejtett ki és 
az egyesület történetében magának maradandó emléket biztosított. 
De a tagok ezen nagyfokú apadását mégis főleg politikai 
momentumokban kell keresnünk. Itt is, mint széles hazánkban, 
látjuk a szomorú emlékű Bach-rendszer kezét, amely nem 
elégszik meg avval, ha állami törvények, illetve rendeletek 
útján érvényesíti hatalmát, de társadalmi úton is igyekszik 
tért hódítani. A legkülömbözőbb czélú és értékű egyesületek- 
nél az ő emberei azok, kik szerepet játszanak, az ő hivatalnokai 
azok, kik az egyesületek zömét képezik. Es bár ilyen tudo- 
mányos egyesületeknél, minő például a természettudományi 
társuhit volt, nyelvi, nemzetiségi és faji kérdések tulajdonképen 
kell, hogy kiszoruljanak, mégis alig hihető, hogy tisztán a 
tudomány iránti előszeretet kapcsolta össze azon 400 felüli lét- 
