- 219 — 
számát a tagoknak, mely a politika bukása napján egyszerre 
63 -ra sülyedt le. 
Megjegyzéseim azonban távolról sem érintik azokat a bár 
kisebbségben lévő tagokat, kiket csakugyan a minden hátgondolat- 
nélküli tudományszomj és tudományszeretet vezetett a tagok tábo- 
rába, kik lelkesen helyt álltak, munkálkodtak, hogy a tudományt 
vagy a tudomány terjesztését, ha egy lépéssel is, de előbbre 
vigyék. Mert lehet, tisztelt uraim kicsinyelni működésüket, 
lehet a tudomány azon nagy eszményi épületénél, mely minden 
országban és nemzetnél még mindig épülő félben van, őket 
csak szerény napszámosoknak tartani, de ők a napszámos 
czímre is büszkék lehetnek, mert jól tudjuk, hogy akármilyen 
ügyes is az épitész, napszámos nélkül épületet nem emelhet. 
1861 óta az egyesület határozott decadentiába esett. Bár 
a tagok létszáma ismét emelkedett, de már alig emelkedett 
100-on felül. A politikai napikérdések elvonták az egyesületi 
tagok figyelmét a tudományoktól, mindinkább ritkábbak lettek 
a gyűlések, ha az egyik esztendőben többes számban voltak 
is tudományos estélyek, a következő év annál inkább szűköl- 
ködött bennök. Míg eleinte minden évben adott ki az egyesület 
évkönyveket, addig 1866-ban jelent meg az utolsó évkönyv, 
ezentúl 1871-ben és 2, 3, 4 sőt o évenkint jelent meg egy-egy 
évkönyv. Hozzájárult még ehhez, hogy az egyesület állandó 
helyiséggel nem bírt, hogy mindig más tudományos intézetek 
nagylelkűségére volt szorulva, valahányszor csak ülést kellett 
tartani, a tagdíjak fizetése is nem történt rendesen, űgy hogy 
az egyesület mint ilyen, már régen nem adott volna magáról 
életjelt, ha az egyesület orvos tagjai együtt nem tartanak, időn- 
kint egybe nem gyűlnek, hogy legalább az orvosi tudomány 
művelésében és az önképzésben egymásnak kezet nyújtsanak. 
És ezen összejöveteleknek és ezen összejövetelek fáradhatatlan 
rendezőjének nagyságos Kanka Károly, kir. tanácsosnak és jelen- 
legi szeretve tisztelt elnökünknek köszönhető, hogy az egyesület 
végkép fel nem oszlott, sőt mióta pár évvel ezelőtt Pálffy 
János gróf ő excellentiája egész önzetlenül e helyiséggel ajándé- 
kozta meg az egyesületet, azóta az egyesületben mindinkább 
nagyobb munkakedv volt észlelhető, de a régi alapszabályok 
békója alatt a szabad munkálkodásnak szárnya szegve lőn 
és így úgyszólván a közkivánságnak tettünk tavaly eleget, 
midőn az egyesületnek új alapszabályokat alkottunk, melyek 
alapján tavaly június 25-én, újjáalakultunk. Ha megemlítem 
azt, tisztelt közgyűlés, hogy 1891. deczember hó végén a 
tiszteletbeli tagokkal együtt 87 tagja volt a régi egyesületnek 
és most 1891. január hó 15-én ezen tagok száma 167 -re 
emelkedett, úgy ezen számban egy örvendetes tény foglaltatik, 
