- 221 - 
kérdésre, melyet az orvos- vagy természettudományok köréből 
bárki is hozzá intéz, szívesen felel meg. 
Bátor vagyok még a közgyűlés előtt felemlíteni, hogy 
ö excellentiája Pdlffy János gröf tiszteletbeli tagnak történt meg- 
választatását nagy örömmel fogadta és bírjuk ő excellentiájának 
igéretét, hogy egyesületünk iránti jó indulatát továbbra is 
megtartja. Nemkülínnben egyesületünknek régebbi tiszteletbeli 
tagjai, akiknek egyesületünk újjáalakítását megirtuk, így 
dr. Kornhnher, dr. Holuh, lovag Payer Gj/ida igen hizelgö 
sorokban köszönték meg egyesületünknek a róluk való meg- 
emlékezést. 
Jelentésemnek végére értem, tisztelt uraim, és mint eleinte 
említettem az ez évi jelentést, jóllehet csak két hónapra terjed, 
büszkén és örömmel tettem. Engedjék reménylenem tisztelt 
uraim, hogy ezen öröm nemcsak nálam nem fog apadni, de 
nem fog apadni titkárutódaimnál sem, és hogy ezen űjonan 
alakult egyesület, mely már rövid idő alatt életképességét 
bebizonyította, nem fog azon lethargiába visszasülyédni, amelyre 
a német Göthe szavait lehet idézni: „Ein unnütz Leben ist 
ein früher Tod", hanem hogy mindig erősbödni fog, erősbödni 
nemcsak az egyesület vezetőinek tettereje és munkakedve, de 
erősbödni fog a tagoknak tevékenysége és érdeklődése következ- 
tében is. És végül, tisztelt uraim, engedjék meg, hogy csak 
röviden méltassam egyesületünket nemzeti szempontokból is 
és akármilyen kényes kérdés is a nyelvi kérdés, engedjék 
meg egyszer és talán utoljára szembenéznünk vele. 
Kifejtettem jelentésem elején, hogy az 1856-ban alapított 
természettudományi egyesületnek, anélkül, hogy az alapítók 
érzelmeit gyanúsítani akarnám, a tudomány ápolása mellett 
bizonyos tenclencziái voltak, melyek nemzetieseknek bizonyára 
nem mondhatók. Az előadások mindvégig német nyelven 
tartattak, az egyesület hivatalos nyelve a német volt, még 
méltányosságból sem tartottak soha magyar előadásokat és 
ezen állapot eltartott még 1865-ig. Jellemzőnek tartom 
dr. Mack titkárnak jelentéséből következőket szórói-szóra 
kivenni: „Ich muss erwähnen, dass der Ausschuss wiederholt 
beschlossen hat und diesen Beschluss auch mehrfach kund- 
gemacht hat, dass es ihm erwünscht wäre, wenn auch in 
anderen Landessprachen Vorträge in seinen Versammlungen 
gehalten würden. Zu bedauern ist es, dass diesem Beschlüsse 
keine Erfüllung geworden." Végre az 18 70- es években e 
tekintetben is haladás észlelhető, mindinkább sűrűbben jelenik 
meg az évkönyvekben a magyar előadás, hogy végre, mint a 
legújabban, kizárólag az domináljon. A mi feladatunk, tisztelt 
tagtársaink, igenis első sorban a tudományt ápolni és terjeszteni. 
