9 
Tab. VI. Cactusfamilien. Cacti. 
Blandt de Plantegrupper, som ere eiendommelige for den ny Yerden, udmærker Cactus- 
eller Nopalfaniilien sig, ved besynderlige og paafaldende Former. Den indbefatter buskag- 
tige, fleraarige Saftplanter med smaa Rodder; de Organer, som bos andre dikotyledone 
Planter adskille sig som Blad og Stengel , ere her sammensmeltede til eet ; nogle Arter synes 
saaledes at bestaae blot af bladlose, leddede Grene; andre dannes af kjodfulde Blade, 
det ene udvoxet af det andet; atter andre ere fuldkomne Masselegemer Hig trinde 
eller kantede Soiler, eller vortede og ribbede Kugler; kun hos et Par Arter lindes virkelige 
Blade. De fleste ere bevæbnede med Knipper af korte stive, skjore, men yderst spidse 
Pigge, der uregelmæsig eller nadviis ere fordelte over Overfladen, og som af nogle Plante- 
kyndige ansees for ufuldkomne Blade. — Blomsterne fremkomme sædvanlig enkelte, ere hos 
mange Arter overordentlige store , pragtfulde og duftende , men og sædvanlig af kort Varig- 
hed. Blomsterdækket er sammensat, men Krone og Bæger sammenvoxne. Bægeret er een- 
biadet, forneden forbundet med Beklædningen af den undersædige Frugtknude, foroven frit, dannet 
af taglagte, sædvanlig hindede og mat farvede Skjæl. Kronen bestaaer af et forsk jelligt, dog 
ubestemt, Antal ved Grunden sammenvoxne, oftest ^i flere Kredse stillede, Blade. Stovdragerne, 
hvis Antal er ubestemt, men sædvanlig meget stort, ere frie , og fæstede til Grunden af Kro- 
nen. Det lange Griffel endes i et deelt, stærktvortet Ar og den eenrummede Frugtknude inde- 
holder en Mængde Frospirer, fæstede tiL et ubestemt Antal, sidestaaende Fronærere, og ud- 
vikles til et saftfuldt Bær. — Linné henregnede alle Nopalplanter til een Slægt , Cactus , eller 
Torneknippe; nyere Botanikere have deelt dem i flere Slægter og Underslægter. — Fa- 
milien er eiendommelig for Amerika, og fornemmelig ubbredt indenfor Vendekredsene; een 
Art, som nu voxer vild i Sydeuropa og Nordafrika, er ikke oprindelig hjemme der. Disse 
Væxter faae fornemmelig Næring af Atmospbæren; derfor voxe de fortreffeligt, selv i dentorreste 
og magreste Jordbund; Brasiliens sandigé Kyster bedækkes af tætte Masser af de forskjelligste 
Arter af disse Planter; andre ere eiendommelige for Stepperne i det Indre af Sydamerika og 
Mexico, eller for Klipperne paa Antillerne. Overalt meddele de Landskabet et eiendomme- 
ligt Præg. 
Paa Tab. V. er een af de Arter afbildede, som i Mexico dyrkes for Cochenilleavlens 
Skyld: Cactus cochenillifer. D. C; den horer til Opuntiernes Afdeling, hvis Stamme bestaaer af aflange 
sammentrykte, men tykke, og saftfulde Led, og som have store Blomster og et kort, skjællet 
Bæger. Maaskee er den kun en Afart af den almindelige Opuntie, eller "Figentidselen /' 
C. Opuntia L. Den bliver 3 til 4 Alen hoi , dens Led ere ægdannede , ofte een Fod lange, 
og besatte med stjernedannede Knipper af tynde, syl dannede Pigge; de store bleggule 
Blomster have S tovdragere omtrent af Kronens Længde ; Frugten ligner i Form en Figen, er 
udvendig morkrod, beklædt med smaae Bundte af Pigge, og indeholder en rod, vandagtig, kjolende 
Saft. En anden Art, C. cochenellifer L.? har mere aflange Leed, uden Pigge, og rode 
Blomster; ogsaa den dyrkes for Cochenilledyret. Den i Sydeuropa og overhovedet langs 
Middelhavskysten forvildede Art, Linnés C. ficus indica, er i Omrids fremstillet paa Tab. VI. Fig 4. 
Man har, dog uden ringeste Grund anseet den for den Plante, som Theophrast omtaler under Navn 
