3 
Om Sommeren opholde Bæverne sig enkelte eller parvise i det tykke af Skovene, og 
gjore sig kun et simpelt Leie af Riis og Ho. Hunnen kaster aarlig 2-4 Unger, og disse blive 
hos de Gamle i de forste to til treAar, undertiden endog længere, efterat de selv ere fuldvoxne 
og hare faaet Unger. I Eftersommeren flokkes saadanne Familier og nærme sig Aaer, Soer 
og Uamme, for at vælge passende Pladse til fælleds Yinterqvarteer. De udsoge da 
Steder, hvor Jordbunden i Brinken er los, og ikke stenet, og hvor Vandet er dybt nok til 
ikke at bundfryse, men Stffrmgangen for svag, til at skade deres Værk. Anlæget begyndes 
ved at gjore et skraat Hul fra Bunden af Vandet gjennem Brinken til Overfladen, og efter- 
haanden at udvide samme; den opkastede Jord blandes med Stene, Stykker af Træstammer, 
ofte 3 til 4 Fod lange, Grene o. dsl., og dannes til en oval, fladhvælvet Dynge, 2 til 3 Alen hoi, 
4 til 5 Alen bred, og 5 til 6 Alen lang; udvendig glattes den, indvendig udhules den efter- 
haanden til et Kammer, i Form af en Bagerovn, der tjener til det egentlige Opholdssted; det 
store Hul udvides til Forraadskammer , og fyldes med Rodder og Grene , hvis Ender staae i 
Mudder eller Vand, for at holdes friske. Til Landsiden har Vaaningen ingen Udgange, 
derimod graves eet eller flere Huller, skraat ned gjennem Brinken, ud mod Vandet, og 
Aabningerne af samme anbringes saa dybt under Vandfladen,* at de ei let stoppes af lis. Hver 
Bolig rummer eet eller taFalvoxne Bævere, og deres Unger. Oftest træffes flere Hytter 
anlagte i Nærheden af hverandre. Dersom Vandet ei staaer hoit nok, opfores en Dæmning 
t vers over Vandlobet, der ligeledes bygges af Jord, Gruus og Træstykker, og som ofte er 
stærk nok til at bære en Mand. Men ikke overalt anlægger Bæveren saa konstige Boliger, 
mange Bævere bygge slet ikke, og lade sig noie med at skrabe et Hul i Brinken; Bæveren 
i Sydtvdskland skal saaledes aldrig, og den nordeuropæiske nu kun sjeldent, anlægge Colonier? 
ogsaa i det indre af Nordamerika, findes Egne, hvor Bæverne ikke byggé. 
Allerede Buffon bemærker, at Bæveren staaer langt tilbage for Hunden, i aandige 
Egenskaber; senere Iagttagere af fangne Bævere, have fundet dem i hoi Grad slove; hvis 
man tor drage Slutninger fra Dyr i fangen Tilstand, saa synes det, som om alle Dyrets andre 
Evner maae vige for Konstdriften. 
Bævei'ens Skind er et udmærket Pelsværk, og betales dyrt; endnu kostbarere er Bæver- 
gjellet, der i visse Lande ansees som et hoist virksomt Lægemiddel. Det er derfor intet Under, 
at Bæveren foi\folges overalt ; som vi ovenfor have bemærket , er den nu næsten udryddet i 
Europa , og dens Mængde aftager aarlig i Amerika. Man regner , at der til England alene 
indfores aarlig over 160,000 Stkr. Bæverskind fra Canada. 
Tab. I. forestiller et ungt Individ af den nordeuropæiske Bæver, formindsket til -i af 
naturlig Storrelse. 
<1*) 
