58 
og Halsen opbevares foreløbig sammen med Kroppen. 
Derefter bortskrabes det Kød, som sidder paa Kraniet; 
skulde dette være knust, maa man lade saa mange Kød- 
rester blive siddende, at det ikke adskilles. Naar der 
senere stoppes Blaar ind i det, vil Hovedet let faa 
sin rigtige Form, hvilket derimod bliver ret vanskeligt, 
dersom Kraniet ikke danner et samlet Hele. Til sidst 
foretages 
Udtagningen af Hjernen med et Hulbor af passende 
Størrelse, efter at Nakkehullet er forstørret lidt. Naar 
den saa vidt muligt er fjernet, udtørres gentagne Gange 
med Bomuld, som ved Hjælp af Syl og Pincet føres 
ind i alle Kroge i Hjerneskallen. Nu indpensles saavel 
Kraniet som Hoved- og Halsskindet meget omhyggeligt 
med Arseniksæbe, og Skindet henlægges til videre For- 
arbejdelse uden at Halsskindet krænges tilbage, hvis 
Arbejdet fortsættes uden Afbrydelse; skal det derimod 
gemmes et Par Dage (se Pag. 47), maa den kunstige 
Hals indsættes. Øjehulerne, Næsehulen og andre Hul- 
heder fyldes med hakket Blaar, og Halsskindet krænges 
tilbage. 
Spætter, Traner, Ænder, Gæs og Svaner har et stort 
Hoved og en tynd Hals. Halsskindet kan derfor ikke 
altid krænges over Hovedet; man nøjes da med at 
blotte saa meget, som man kan, af Halsen paa ovenfor 
beskrevne Maade og overskærer den saa tæt ved Nakke- 
ledknuden som muligt (med Krumsaks Nr. 2); dette 
Stykke af Halsen lægges hen til den udtagne Krop, hvor- 
paa Halsskindet indpensles med Arseniksæbe og krænges 
tilbage. Man gør nu et Snit i Skindet fra Hagen og saa 
langt ned ad Halsen, at Hovedskallen (og det tilbageblevne 
Stykke af Halsen) kan fores gennem den derved frem- 
komne Aabning; naar Snittets Rande er skilte fra hin- 
