СОРОКОПУТЫ РУССКОЙ ФАУНЫ и ИХЪ СОРОДИЧИ. 
151 
нецъ и бѣлое основаніе; три крайнихърулевыхъ чисто -бѣлыя безъ 
черныхъ пятепъ, но съ черными верстеиамм. Клювъ и ноги черный. 
Сорокопутъ этотъ водится въ Китаѣ. Пржеиальскій и Ды- 
бовскій нашли его въ южной части Уссурійскаго края. Прже- 
вальсьій говоритъ, что «этотъ видъ рѣдокъ въ юго-восточной 
Монголіи и замѣченъ былъ здѣсь только на весеннемъ про- 
летѣ въ концѣ марта и въ началѣ анрѣля, Въ Ордосѣ, какъ ка- 
жется, гнѣздйтся». У Давида сказано относительно этого вида: 
«каждый годъ особи его прилетаютъ зимовать на равнины и без- 
лѣсныя долины сѣвернаго Китая, возвращаясь весной въ Мон- 
голію и на сѣверъ». 
9. ЬАКШ8 аКІММІ Воё<1. ПУСТЫННЫЙ СОРО- 
КОПУТЪ. 
Табл. IV. 
Біа^п. Ь. сарііе, соИо йо^80^ие раііісіе сіпегеіз. ІІгору^іо 
еі; 8иргасаи(1а1іЪи8 ІаеііогіЬиз е1 гиі'е8сеп1іЬіі8. Оазігаео аІЬо 
гозасео-іваЪеШпо ііпсіо. Масіііа апіе осиіоз і'а8сіа^ие рагоііса 
пі§гІ8. Еа8сіа 8ирегсі1іагі аІЬа. Кеті^іЬиз ргітагііз Гизсо-піртз 
(Іітісіі Ьа8а1і аІЬо; — 8есип(іагіІ8 ш§гІ8 аІЬо таг^іпаііз еіро^опіо 
іпіегпо арісе^^1е аІЬіз. Козіго пі^го-йі8Со. РесІіЬиз і'и8се8сеп1іЬи8. 
8утіоп. 
1873. Еапіиз раІШігозігіз. Сѣверцовъ. Верт. іг гориз. распр. турк. 
жпв. Изв. И. М. О. Люб. ест. Антр. и Эти. т. VIII. в. 2. р. 24 и 67. 
1875 Ьапшз раШсІігозіпз. 8еѵѵег20\ѵ. ^о^1гп. і. Огп. XXIII. р. 179. 
Въ маѣ 1873 г. на правомъ берегу Аму-Дарьи, на 'урочи- 
щѣ Акъ-Камышъ, солдаты туркестанскаго отряда принесли мнѣ 
двухъ молодыхъ сорокопутовъ, еще не летавшихъ и не вполнѣ 
оперившихся; эти птицы обратили мое внимапіе своей свѣтлой 
окраской и отсутствіемъ полосъ на нижней сторонѣ тѣла. Къ со- 
жалѣнію старыхъ птицъ мнѣ неудалось достать тогда. За то въ 
1874 г. я собралъ хорошую колекцію экзедиіляровъ этого соро- 
И* 
