11 
Rundetaarn, i en Ventil paa Kancellibygningen og sand- 
synligvis ogsaa paa Petri Kirketaarn (F.). — Dens Yngle- 
tid maa saettes til Slutningen af April og f0rste Halvdel 
af Mai. 
Ved Edelgave (Sjaelland) er Taarnfalken i de senere 
Aar ofte funden ynglende i Traeer, hvor den i Regelen 
benyttede gamle Krage- eller Raagereder (H.). Under- 
tiden findes dens Rede meget nser ved Jorden. 1 Nser- 
heden af L0gst0r fandt Arkitekt Hagerup den saaledes 
i en Fordybning paa en Mur, kun 6 Fod over Jorden. 
Paa Skarreklit, den i Vesterhavet udfor Bolbjerg 
fritstaaende Kalkstensklippe, yngler den aarligt; ligeledes 
i de bratte Molersbrinker ved Vilsund (Limfjorden) (Hbg.). 
Paa Lolland synes den i de sidste Decennier at 
vsere i Aftagende. Galschiot bar ikke iagttaget den der 
i de sidste tyve Aar og bar overhovedet aldrig truffet 
den paa Lolland om Sommeren. 
I 1882 ankom den til Horsens-Egnen d. 18. Febr. 
og i 1885 til Storehedinge d. 27. Febr. (A.). I milde 
Vintere (f. Ex. 18'V78) overvintre undertiden enkelte Indi- 
vider (Hbg.). 
De thylandske Bonder kalde Taarnfalken „Ugle*, 
naar de se den ved Kirken, men „L8erkh0g", naar de 
trseffe den paa Marken (Hbg.). 
Tinnunculus vespertinus, (L.) 
Apotheker Benzon havde dens JEg fra Bornholm 
(1860. Rosen). 
Falco sesalon, L. 
[Hypotriorchis cesalon, TunstalL] 
I Apoth. Benzons Samling fandtes to gamle Hunner, 
den ene skudt ved Vissing, (Jylland) d. 11. April 1863, 
den anden ved Randers d. 2. Mai 1874. 
