196 Om Äref^ü^evcibem 
mucUgt; atbcn og f;av)be finc 0ine ffiu(fe paa fammc 9)7a.ibe, fem bcnne, 
eg altfaa \?cb cn noenncrc Dpbvi(]clfc maatte ta(>c ^et 97a^n af 5[inb; ^og miö^ 
bfö iifc faat)an 3(T^'9^^^^^ *^^^^f ^^^^ fm'oe ttcne i tcnne «Jpenfecnte til 
S)cc!fc* Q3i crc faa liöct 5)tcjlcce i at efterfporc Dtaturene ^^emmeünfce^er , 
Qt eil (lotr X)ccl af vore Opt*agc(fer maae fomme an paa et ^nffctref , 09 bcrfotr 
^aüe2larfa(^, vet) f^vcrt etSfcilrt^ t)i giere, at vcere i en vm6 ®ra^ mt6tcettfefi<]e 
üvjer vore Srflcfvitigcr, t>a en antuen mere 6efienbt mcb [Hatuccn Ut fan fcmiite 
cftcr og giere bcm til intet. X)crfor ^ar jeg og villet (liere t)enue Srintttng 
cmben 6ÜnbeS?creiD^ 3}]en ^ct, ^i fee mct) 5>aaUt)cUg6et), funne m t?og 
cg nub 93i6^^e^ tale om, og i tenne gor^i^ning er jea om noei'\5o?reni^-e ^5?ereiDe$ 
0incr bv' 2^e Älct^er paa bet anfatte @tet), faa tcl for^arebe, iffe meb 
nogen 9vimelig6eb fan w«re anbet enb 0ine» Dg man feer tiöige teraf, ^.\^ot 
m'K ben vife ^fahn ^ar meb bct funftige !l)ceffe ferget for, at bijfe emniefte 
Cemmcr if!e ffulbe übe ©fabe i ©ruuö og anben ffurenbe ©runb, naar bcn 
eftec {!nc?^ornßbi?n6eber maatte bore jlg beri meb c^o^cbet* 
JJbiilKn Oejlaaer af tvenbe 2eeb : S)ct ferfte, fom anbre maafi^ee fettere 
\5i(bc regne til ^o*?ebct, men jeg ^ar fPilt berfra formcbelft befßCibe^ ^elfter, 
^vilfe fi;nte6 mig iffe vel at funne pajfe for ^)Oüebet i Signing efter anbre tTta 
reiber, er Drebere enb ^ovebet, og ligger meb (Tn SKibte unber «^ovebetcr^ffes 
5)labe, faa at bct neben tit iT'iuler fammc (J^-ig* e), men oven til rceffer no^ 
ßet laingere r>a,g SfF^^$^^^^<'" f«^<^t S^bfPaar bcraf ( Jig* 4* e e), 2)et 
jfeer omtrent ub fom et J)ierte, ba bet til Siberne fPnber fFicnö forub meb 2be 
flcre tilrunbebe gleie, fom ere forfi}nebe meb enbeel forte ^Serfter, ber fpneö vel 
öt (ibbe i ect ^nippe, men feer man ret til, ba ere ^er \?irfeltg 2 ^iiipper, 
faavclfom oaa be anbre 2eeb, og lebe fun fammen i eet, forbi be fibbe ^jinanben 
faa nar (Jig. 4. 5. q q)» *5«t oüen for 'iSerjlefnippet ftnbeö en bleb ©ibe? 
traab (5ig- 4, o), fom er fptfpibe , meget fiint ringet, llgefaa lang fom 93n*i 
flerne, og merferc enb bet gärige. Scet neben unber '^Serflef nippet finbeö cn 
fortere, men Übt tt}ffere S^raab, fom en üben tilfpibfet ^egle (J^i^U 5. s) / 
^enne er fun i (gpibfen ringet, og (]bber paa et fnollet Kobflijffe. ®et anbet 
^al6(lt)ffe (5ig. i. 4. 5. f f} er enbnu brebere enb bet ferfre, men berimob fma^ 
(ere enb be paafelgenbe Äroppenö Ceeb^ ^vjilfe bet ogfaa ligner meget, ifient 
»irfelig 
