WÅSTGÖTE-DAL.’ 225 
men befpnncrliscn ftobo be beltmacfte miö §tenbefots 
£i)t£a. 
KYRKOGÅRDEN fring $renbefotS £t)tfa täg nara infil 
£artbsmågett, od) gaf of? anlebnittg at eftertånfa, om 
man fan eller bot taga mpllatt titaf ^ptfogåtbatna, at 
betmeb goba ftna äfrat eller fälgätbat? Naturen larer 
©§ i at mi cj bota upåta mäta ftåbets eller 23atrtS lif, 
od) met jag icfe/ bmem l)dt til jfrillc bafma nog mage/ 
• om bet icfe moro ät inhuman CannibaU §llle Na^ 
tioner bafma marit aitgelågne, at betas boba mätte 
fä bmila i ftna gtiftet, odj at 4bebetSmårt j?UQe foras 
meb bebet neb i ftna grafmcfl* at be ej mätte faUa rofc 
b juten til fobo; be formognaté låta gota jlcmodj fop * ' 
par*fitfor, at bergs mull ej jM utflrös; be gamle låto 
fatta ftg ocb ftrt ajfa i bogar, fora-fmärltgen funbe tub; 
baS, odj iblaub ©ubS målftgnelfet tåfrtaS at bert taft* 
farbigas ben, ftoft, mull od) ajfa fFal fä ro t ftna grik 
tér; betemot blifma mifgerningSman Of alla Nationer 
litfatte fot ma(!at ocb matgat/ at forpatne jfold titbug* 
ga beras ogon / od) be ogubaftigas lefamen bafmeu 
©Ub utmråft fot bunbat ocb milbjut ; bä mattet od) 
bjur formultng, blifma be til CDtylia 5 SDtyllan biifmct 
febetmeta ttl fobo fot be måttet, fom beruti fått od) ro* 
tat fig, fä at bert Rörda ocb ben fulaRe Ötåfta åto 
af enabattba ting bopfatte, nåtnligcn af be RnaRe jmart* 
mplianS particlar genom Naturen eller enlapis Phi- 
lofophorum , fom ©fäpaten fatt utt f)matt fr© ät 
förbpta ocb formanbla bollan til R*. egen att. Joåt 
af {fet, at bä b juten bo bärt/ fotmanblas be ttl $?pl* 
la, $it)tlan til måttet, ocb måptetne åtas af bjutett, båt 
be gbra bjurertS betar, fä at jorbett, fom bltfmit formånb 
t fab , gar febetmeta unbet namn af fåb i månrtijlranS 
tropp/ bår fotmanblas af månniffans natur til fött, bett/ 
netoer k. ocb bä månnijf an efter böben fottutnat/ 
förfallet Naturens fraft ocb måttnifan matbet ätet til 
jotb, tåban bon tagen åt, %låt nu måttet fotnma 
at fä ftg t bentta muU/ mata be ftobigt, ocb fotmanbla 
