64 
II. DIANDRIA. 10. 
10. Verönica. Ä renpris. 
A. Blommor allsidigt och tätt sittande i ett långt och blad- 
löst ax i stjelkens spets (stundom äfven i dylika ax i spet- 
sen af grenarne). Kronpip mera lång än bred. 1. V. lon- 
gifolia. 2. V. spicata. 
B. Blommor tätt (slutl. n. tvåsidigt) sittande i korta, blad- 
lösa och i början hufvudlika klasar eller ax i spetsen af stjel- 
ken eller af grenarne. Kronpip mycket kort. 3. V. alpina. 
4. V. saxatilis. 
C. Blommor glest sittande i bladiga klasar eller ax i spetsen 
af stjelken eller af grenarne. Kronpip mycket kort. 5. V. 
serpyllifolia. 6. V. arvensis. 7. V. verna. 8. V. triphyllos. 
D. Blommor i bladlösa tvåsidiga klasar eller ax, hvars all- 
männa blomskaft utgå från bladvecken. 
a. Klasar teml. täta axlika, och vank skiftevis stälda. Fo- 
derflikar kortare än fröhuset. 9. V. officinalis. 
b. Klasar vanl. glesblommiga och motsatta. Foderflikar åtm. 
lika långa som fröhuset. 10. V. Chamaedrys. 11. V. 
Beccabunga. 12. V. Anagailis. 
c. Klasar glesblommiga och skiftevis stälda. Foderflikar 
kortare än fröhuset. 13. V. montana. 14. V. scutellata. 
E. Blommor enstaka på långa och slutl. nedböjda skaft, ut- 
gående från bladvecken. Stjelk nedliggande. Blad skaftade, 
blott de nedersta motsatta. Frön på ena sidan urhålkade. 
a. Foderflikar trubbiga och otydligt nerviga. Blad fjäder- 
nerviga sågade. 15. V. agrestis. 16. V. opaca. 
b. Foderflikar spetsiga, tydligt nerviga. Blad fjädernerviga 
sågade. 17. V. polita. 18. V. persica. 
c. Foderflikar spetsiga. Blad handnerviga flikiga. 19. V. 
hederaefolia. 
1. V. longifölia L.; blad vanligen 3 — 4 i krans (sällan 
motsatta), sågade med vanl. spetsiga tänder; foderfli- 
kar oliklånga spetsiga. 3. 
Med upprätt, omkr. 2 fot hög stjelk med lång rotstock ; blad 
vanl. med bredare och hjertlik bas lansettlika och långspetsade; 
blommor blå. 
Stränder, helst vid hafvet och större sjöar; Lpl. på elfsträn- 
der a. i Torn. Lpm., Lul. Lpm. r., Norrl. Jtl. r. Vb. i n. delen 
vid el f var t. a. Ang. r., vid hafvet i Yb. och Gestr. r., Sv. Upl. 
Söd. mångenst. vid hafvet, eljest r., Vestm. r. Ner. Verml. spr., 
Göt. r.: Dalsl. Ög. spr. Öli Gotl. 0. 
2. V. spicata L.; blad motsatta (sällan i krans), sågade 
eller naggade med vanl. trubbiga och korta tänder; 
foderflikar n. lika långa och trubbiga. 2, 3. 
Med uppstigande, omkr. fotshög stjelk med lång rotstock; 
är till bladformen stundom svår att skilja från föreg. art, men 
har vanligen de nedre bladen bredare, aflånga och trubbiga; blom- 
mor blå. 
Öppna fält och berg, helst i slättbygder; Göt. mångenst.: 
Öl. Gotl. Sk. a. Yg. Boh. r. Dalsl.?, Sv. Söd. Upl. Vestm. mån- 
genst. Ner. r. 
