66 
II. DIANDRIA.10. 
Sandiga åkrar och fålt; Göt.,Ö 1. a. Sk. Kalmar], mångenst., 
inre Smål. Hall. Blek. Gotl. r. (Og. tillfällig). 
9. V. officinålis L., Thé-veronica ; stjelk krypande, små- 
luden vanl. rundtomkring; blad omvändt äggrunda el- 
ler ovala — aflånga, kortskaftade, sågade och ludna. 
2, 3. 
Omkr. 1 / 2 fot lång och mörkgrön med små och n. o violetta 
blommor; foderflikar hälften så långa som fröhuset. I Angerm. 
i fjelltrakter är stjelken stundom tvåsidigt hårig och bladen n. 
glatta. 
Torra ställen i skogar, vid vägar o. s. v., allm.: Lpl. Vb. 
och i fjellen r. 
10. V. Chamaedrys L.; stjelk uppstigande och på 2 si- 
dor hårig; blad äggrunda, vanl. oskaftade, inskuret 
sågade, skrynkliga och håriga. 1, 2. 
Omkr. */ 2 fot hög med himmelsblå och strimmiga blommor, 
större än hos våra öfriga arter; foderflikar längre än det omvändt 
hjertlika, nedtill afsmalnande fröhuset. 
Torra ställen i ängar, vid vägar o. s. v.; Göt. Sv. a., Norr l. 
a., men ej förek. i fjellen: Vb. r. 
11. V. Beccabunga L., Bäckgröna; stjelk uppstigande 
och nedtill rotslående, glatt; blad ovala — aflånga 
trubbiga, skaftade, grundt naggsågade, glatta och köt- 
tiga. 1 — 3. 
Omkr. fotshög och mörkgrön med teml. små blå blommor; | 
foderflikar af fröhusets längd; stjelk n. trind. 
Källor, bäckar och diken, ymnigast i de södra och ö. land- 
skapen, men mindre ofta i barrskogsbygderna; Göt. mångenst., 
Sv. spr.: Verml. Dal. r., Norrl. r.: Jtl. t. a. Vb. 0. 
12. V. Anagallis L.; stjelk n. upprätt och glatt; blad 
ovala — lansettlika spetsiga, stjelkoni fattande, n. hel- 
bräddade, glatta och föga köttiga. 1 — 3. 
Liknar föreg. art, men är blekare grön och har ofta ljusröda 
eller hvi taktiga blommor; stjelk 4-kantig. 
På dylika ställen som föreg. art; Göt. mångenst.: inre Smål. 
Blek. r. Boh. Dalsl. 0, Sv. Söd. Upl. Vestm. spr. Ner. t. r., Norrl. 
Gestr. Hels. r. 
13. V. montäna L.; stjelk uppstigande och nedtill rot- 
slående samt rundtomkring mjukhårig; blad äggrunda 
— hjertlika, långskaftade och grofsågade, skrynkliga j 
och mjukludna. 2. 
Omkr. i/j fot hög med teml. små blåhvita och rödådriga I 
blommor; fröhus urnupet och nedtill inskuret; blomskaft n. upp- 
rätta. 
Skogar, helst af bok, på skuggrika och något fuktiga ställen; 
Göt. Skåne h. o. d. 
14. V. scutelläta L.; stjelk uppstigande och nedtill rot- 
