III. TRIANDRIA. 43 — 46. 
91 
Omkr. 2 fot hög med tufvade, upprätta och småludna strån , 
vippa aflång och rikblommig ; småax äggrunda, hårkantade och 
hvitaktiga, upptill rödaktiga. 
Fuktiga ängar; Göt. spr.: Blek. Sk. — Boh. a., Sv. r.: Söd. 
spr. Upl. t. r. Dal. 0, Norrl. Gestr. Ång. r. 
2. H. mollis L., Mjuktåtel; strået och öfre bladslidorna 
glatta; kronborst knäböjdt, utskjutande; rotstock. 3. 
2—3 fot hög med slankiga strån; vippa slutl. hopdragen 
och teml. smal; småax gröngula. 
Sandiga skogar eller åkrar, stundom på liafsstränder ; Göt. 
(helst nära hafvet) Boh. Hall. t. r. Sk. t. a. (äfven inuti landet) 
Gotl. r. 01. spr. Blek. r. Kalmarl. t. r. Ög. r. (i skärgården), inre 
Smål. r., Sv. Söd. r. 
44. Triödia. Tandsvingel, Knägräs. 
1. T. decumbens (L.) Pal. Beauv.; småax aflånga eller 
omvändt äggrunda; rot tågig. 3. 
Ljusgrön ^ och tufvad med omkr. fot höga, uppstigande 
strån ; blad något styfva, slutl. hoprullade, med håriga slidor och 
en hårkrans i st. f. snärp; småax omkr. 6, gröna och teml. tjocka. 
Torra ängar och hedar; Göt. a., Sv. spr.: Söd. Upl. Vestm. 
a., Norrl. Gestr. Hels. r. 
45. Graphéphorum. Vass-svingel. 
1. G. festucåceum (Link) Asa Grav (enl. Anders.); 
småax omvändt äggrunda; vippa lutande. 3. 
4 — 6 fot hög och ljusgrön, mycket liknande Glyceria aqua- 
tica, men med något smalare blad, utdraget och tvärhugget snärp, 
större och blekgröna samt mot spetsen af grenarne samlade småax. 
Fluvimia arundinäcea Fries. 
Sjöstränder och åmynningar, så långt som sjöarnes vårvatten 
uppstiger; Göt. Östergötl. a. i Roxens, Dåfverns och Glans allu- 
vialland från Kungsbro i Yreta till Johannisborg vid Norrköping. 
46. Mélica. Slokgräs, Floke. 
A. Nedre kronskalet glatt; vippa glesblommig, upp- 
till något lutande. 
1. M. nutans L., Berg-slok; småax med 2 utvecklade 
blommor och hängande på korta skaft i enkel och 
ensidig klase. 2, 3. 
Omkr. fotshög med lång rotstock och teml. breda, mjuka 
och ljusgröna blad; snärp kort och afrundadt; småax äggrunda; 
foderskal trubbiga och rödaktiga. 
Bergväggar och lundar t. a., dock mindre ymnig i fjellen. 
2. M. uniflöra Retz., Lund-slok; småax med blott en 
utvecklad blomma, upprätta på utdragna skaft i en 
grenig vippa med långa grenar. 3. 
Liknar föreg. art, men är spensligare; snärp långspetsadt, mot- 
satt bladet; foderskal n. spetsiga, ljusare röda. 
Bergväggar och lundar, helst vid hafvet samt vid Venern 
och Yettern; Göt. Yg. spr. Boh. r. Hall. t. r. Sk. a. inre Smål. 
