95 
III. TRIANDRIA. 49, 50. 
Med violett vippa och bredare, kortare och något stela blad. 
Förmodas vara bastard af C. arundinacea och C. epigejos. 
På dylika ställen som hufvudarten, r.; Norrl. Jtl., Göt. Boh. 
Hall. Ög. 
8. C. varia P. B.; foderskal violetta, aflånga, kortspet- 
siga och något längre än kronskalen; blomhår unge- 
fär lika långa som det längre kronskalet; kronborst 
ej öfverskjutande foderskalen. 3. 
Liknar C. acutiflora, men har bredare foderska], kortare 
och i början mera utbredd vippa ; blad teml. breda, midtpå bredast. 
Berg och kullar; Göt. Gotl. a. i n. delen, eljest t. r. 
9. C. lappönica Wahlenb., Lapskt JRörhven; foderskal 
brunaktiga med ljusare kant (stundom n. violetta), 
bredt aflånga och kortspetsiga (ofvan midten bredast), 
något längre än kronskalen; blomhår något längre än 
det kortare kronskalet; kronborst ej öfverskjutande 
foderskalen. 2, 3. 
Vanl. lägre än Galam. arundinacea och styf med sträfva 
och styfva, smala, teml. platta och blekgröna blad; vippa tätt 
hopdragen och smal. Liknar Galam. ncglecta. 
Skogar och backar, helst i fjelltrakter; Lpl. spr., Norrl. Vb. 
Ang. spr. Med. Jtl. r. 
— opima; vippa gråbrun och teml. yfvig. 
Norrl. Yb. Ang. r. 
10. C. chalybaea Fr.; foderskal blygrå med mörkbrun 
kant, bredt aflånga med teml. kort spets, föga längre 
än det längre kronskalet; blomhår något kortare än 
det kortare kronskalet; kronborst ej öfverskjutande 
foderskalen. 2, 3. 
Högre än föreg. art med bredare, blågröna och något slaka 
blad, talrikare] och smärre småax; vippa något gles och i spet- 
sen lutande. 0 
Torr skogsmark i lägre fjelltrakter; Norrl. Ang. spr. Jtl. 
r., Sv. Yerml. r. 
50. Psamma. Marhalm, Sandrör. 
1. P. arenaria (L.) R. 8.; foderskal spetsiga; vippa tät 
och axlik. 3. 
3 — 4 fot hög med rotstock, tjocka halmgula, i början hvit- 
aktigt blågröna ax och snart inrullade blad; nedre kronskalet 
med kort borstlik udd. 
Sandiga hafsstränder ; Göt. Sk. Hall. t. r. Boh. Smål. 01. 
Gotl. r. 
2. P. bältica (Fr.) R. S.; foderskal sylspetsade; vippa 
grenig och hopdragen. 3. 
Något högre än föreg. art med rödviolett vippa och senare 
inrullade blad; nedre kronskalet med utskjutande borstlik udd. 
Liknar Galamagrostis epigejos. 
Sandiga hafsstränder, mycket r.; Göt. Sk. Boh. 
