106 
IV. TETRANDRIA. 75. 
glatta och långskaftade och ofta lika långa som stängeln; frö- 
husets rum med 3 — 4 frön. 
Ruderatväxt, allmän. 
— scopulorum; blad långa och groftandade; stänglar 
2 — 3 tum höga. 
Hafsstränder spr. åtm. i Gröt. och Sv. 
2. P. média L., Slåsslcåmpar ; ax aflångt eller n. jemn- 
tjockt; ståndare ljusröda med hvita knappar; kronfli- 
karne och skärmbladens hinnkanter silfverhvita. 2, 3. 
Omkr. fotshög; stänglar nedtill bågböjda och sedan upprätta, 
föga fårade; blad breda, ovala och helbräddade, mjukludna, n. 
oskaftade och mycket kortare än stängeln. 
Torra öppna fält; Göt. t. a.: Öl. r. Blek. inre Smål. Boh. t. 
r., Sv. t. a., Norrl. r.: Gestr. Jtl. spr., Lpl. r. 
3. P. lanceoläta L.; ax vanl. äggformigt; ståndare hvita 
med blekgula knappar; kronflikarne och skärmbladens 
hinnkanter bruna. 1 — 3. 
Från några tum till 2 fot hög; stänglar uppstigande eller 
upprätta, fårade: blad lansettlika — aflånga och glest landade, 
vanligen långskaftade och kortare än stängeln. 
Torra ängar och åkerrenar; Göt. a., Sv. t. a : Dal. t. r., 
Norrl. spr.: Jtl. r. Herj. r.?, Lpl. r. 
— dubia; nedtill hvitullig; ax n. klotrundt; lågväxt. 
Halsstränder; Göt. spr.: Smål. Ög. r. Boh.?, Sv. r.; stundom 
äfven inuti landet, t. ex. Smål. Upl. 
B Blad smala och otydligt nerviga. Ax vanl. smalt 
och n. jemntjockt. 
a. Kronpip glatt. Ståndareknappar brunaktiga. Stift 
kort. Stängel otydligt fårad. 
4. P. tenuiflöra Kit. (enl. F. Areschoug); blad vanl. 
trådlika och helbräddade, sällan liniebreda och tan- 
dade; kronflikar blekgula; skärmbladens hinnkanter 
hvitaktiga. 2, 3. 
Vanl. blott 1 — 2 tum hög och n. glatt; ax stundom mycket 
kort; stänglar föga öfverskjutande bladen samt ofta nedtryckta 
mot marken; fröhus flerfröigt. P. minor Fries. 
Ofruktbara och torra, dock under vintern ofta öfversvämmade 
ställen ; Göt. Öl. spr. på Alfvaren. 
b. Kronpip finhårig. Ståndareknappar gula. Stift 
långt. Stängel ej fårad. 
5. P. maritima L.; blad vanl. halftrinda, stundom platta 
och glest tandade; kronflikarne och skärmbladens hinn- 
kanter bruna. 3, 4. 
Omkr. 1 / 2 fot liög, n. glatt och tufvad med köttig rotstock: 
stänglar vanl. upprätta och föga öfverskjutande bladen; fröhus 
tvåfröigt. 
Hafsstränder; Göt. Sv. a., Norrl. spr.: Hels. Med.? 
