Y. PENTANDRIA. 95 — 98. 
1J9 
95. Asperugo. Paddfot , Ormögon. 
1. A. procumbens L.; blad aflånga — lansettlika trub- 
biga. 1 , 2. 
Stjelk omkr. fotslång; de öfre bladen i krans eller motsatta. 
Ruderatväxt och ogräs, mångenst.: Dalsl.— Lpl. t. r. 
96. Cynoglossum. Hundtunga, Munklöss. 
1. C. officinåle L.; de öfre bladen lansettlika och mjuk- 
ludna; blommor i korta och täta klasar med stora fo- 
derflikar; blomskaft bågformigt nedböjda. 2, 3. 
2 — 3 fot hög och illaluktande; nötter omvändt äggrunda. 
Ruderatväxt; Göt. a. åtm. i slättbygderna: inre Smål. Boh. 
Dalsl. r., Sv. t. a.: Verml. t. i. Dal. r., Norrl. Gestr. Hels. r. 
97. Echinospermum. Piggfrö. 
1. E. Läppula (L.) Lehm.; blomskaft upprätta; nötter 
med 2 rader af taggar. 3. 
Stjelk omkr. fotshög, styf och upptill grenig, stundom med 
utspärrade grenar; blad aflånga — lansettlika, de nedre afsmal- 
nande till skaft och snart förvissnande; blomkrona trattlik. Lik- 
nar i blommande tillstånd Myosotis arvensis. 
Ruderatväxt, helst i slättbygder; Göt. spr.: Gotl. 01. a. inre 
Smål. Hall. Boh. r. Dalsl. 0, Sv. Söd. Upl. Vestm. spr. Ner. t. r., 
Norrl. Gestr. Hels. Vb. r. 
2. E. deflexum (Wahlenb.) Lehm.; blomskaft slutl. ned- 
böjda; nötter med en rad af taggar. 2 , 3. 
1 — 2 fot hög och styf med vanl. utspärrade grenar; de nedre 
bladen teml. varaktiga och breda; blomskärmar vanl. aflägsnade 
från blomskaften; blomkrona tallrik sformig, n. lika stor som hos 
Myosotis palustris. 
Helst på skuggrika och något fuktiga ställen, stundom på 
mera öppna och torra ställen vid vägar, r. och mest förekom- 
mande i_ lägre fjelltrakter; Lpl., Norrl. Jtl. Herj. Med., Göt. 
Smål. på Taberg. 
98. Primuia. Vifva. 
A. Blomfoder starkt nervigt och derigenom kantigt. 
Blad mjukludna och skrynkliga. Blommor gula. 
a. Stängel utdragen och mycket längre än blom- 
skaften. Blad tvärt hopdragna mot det vingade 
skaftet. Blommor lutande. 
1. P. veris L., Guldvifva, Majnycklar , Oxläggor; blom- 
foder slutl. uppblåst, med äggrunda tänder; kapsel 
kortare än foderpipen. 1, 2. 
Stängel omkr. 4 / 2 fot hög; blommor talrika och välluktande, 
stälda i flock; blomkrona ljusgul med konkavt (uppstående) bräm 
och brandgula fläckar i svalget; hela växten finluden. P. offici- 
nålisM acq. 
Ängar; Göt. a.: Yg. spr. Boh. t. r. Dalsl. spr. (i bergstrak- 
ten), Sv. a.: Verml. t. r. Dal. spr.. Norrl. Jtl. t. r. Gestr. spr. 
Hels. r. Med. t. r. Ång. r. 
