V. PENTANDRIA. 98 — 100. 
121 
Fuktiga ängar, helst i fjellens barrskogsregion, äfven högre 
upp, stundom i lägre fjelltrakter; Lpl. spr., Norrl. Jtl. t. a. 
flerj. r. 
7. P. siblrica Jacq., Siberisk Blåvifca ; blomfoder bu- 
kigt; kronpip inemot dubbelt så lång som kronflikarne 
och något öfverskjutande fodret. 1 , 2 . 
Olik de tre föreg. arterna genom äggrunda— ovala helbräd- 
dade och ej mjöliga blad med smala utdragna skaft samt genom 
större blommor; stängel spenslig och omkr. 1 / 2 fot hög. 
Ängar nära hafvet, mycket r.; Norrl. Vb. i Lule skärgård 
på Uddskär (Backman och Holm). 
99. Hottönia. Vattenvioler , Vattenrätte ka. 
1. H. palustris L.; blommor skaftade i skilda kransar i 
stängelns spets, hvita eller rödletta med gult svalg. 1 , 2 . 
Stänglar fotshöga och upprätta, utgående från en nedlig- 
gande stam; bladflikar smala jemnbreda. 
I vattengrafvar och kärr, stundom i bäckar; Göt. t. a.: Goti . 
r. HalJ. — i)alsl. spr., Sv. spr.: Dal.?, Norrl. Gestr. Hels. r. 
100. Lysimåchia. Videört. 
A. Ståndaresträngar nedtill hopväxta till ‘/ 3 af sin 
längd. Stjelk hårig med blomvippa i spetsen. 
1. L. vulgåris L., Guldspira; stjelk upprätt; blad kort- 
skaftade; foderflikar äggrundt lansettlika. 3, 4. 
Omkr. 2 fot hög med aflånga — lansettlika och spetsiga blad, 
af hvilka de öfre ofta sitta i krans; blomkrona teml. stor, bjul- 
formigt klocklik med ovala flikar. 
Vattendiken och stränder; Göt. Sv. a., Norrl. Gestr. a. Hels. 
r. Vb. ”t. a.”, Lpl. r. 
H B. Ståndaresträngar föga eller icke hopväxta. Stjelk 
glatt. 
a. Stjelkar (grenar) krypande; blad kortskaftade; 
blommor stora och utdraget skaftade i bladvecken, 
enstaka eller någon gång parvis stälda. 
2. L. Nummulåna L.; foderflikar hjertlika; blad n. runda ; 
blomskaft föga längre än blomman. 3. 
Stjelkar omkr. fotslånga: blomkrona n. hjulformig, större än 
hos föreg. art. 
Stränder, diken och fukt. ängar; Göt. r.: Sk. a. Vg.? Dalsl. 
0, Sv. Söd. Upl. Ner. r., Norrl. Gestr. r. 
3. L. némorum L.; foderflikar svllika; blad äggrunda 
spetsiga; blomskaft flera gånger längre än blomman. 3. 
Liknar föreg. art, men stjelkarne äro något uppstigande, 
blomskaften fina och trådlika, slutl. bågböjda. 
Fuktiga lundar; Göt. Skåne t. r. Smål. r. 
b. Stjelk upprätt och enkel; blad stjelkomfattande; 
blommor mycket små och teml. kort skaftade i 
klasar (vippor) i de mellersta bladvecken. 
