Y. PENTANDRIA. 104 — 107 . 
123 
B. blommor skaftade och stälda i kransar (knippen). 
Ståndare n. lika långa med lika stora knappar, alla 
med ulliga strängar. Blad ej nedlöpande. 
4. V. nigrum L.; de nedre bladen hjertlika lång slcaf tade, 
de öfversta oskaftade, vanl. äggrunda och spetsiga; 
ståndarnes ull vanl. violett, sällan hvit. 3. 
Vanl. 4 — 6 fot hög med svartaktig och n. trind stjelk; blad 
mycket stora, ofvan n. glatta, undertill vanl. grågrönt filtludna, 
i kanten naggade, vid torkning lätt svartnande ; blommor gula ; 
blomsamling långt utdragen. 
Ruderatväxt, helst i slättbygder; Göt. Sv. t. a.: Boh. — Dal. 
t. r., Norrl. Gestr. — Med. r. 
5. V. Lychnitis L.; de nedre bladen ovala — aflånga, af- 
smalnande mot skaftet, de öfre oskaftade och äggrundt 
lansettlika; ståndarnes ull hvit. 3. 
Stjelk 2—4 fot hög, mjöligt filtluden och upptill kantig; 
blad naggade och undertill hvitt filtludna; blomsamling stundom 
liknande en vippa ; blommor hvita. 
Ruderatväxt, mycket r; Sv. Söd. på 2 ställen. 
Anm. Mellan dessa arter förekomma stundom bastarder, 
helst mellan de båda vanligaste. 
104. Hyoscy’amus. Bolmört. 
1. H. niger L.; blomskärmar oskaftade. 3. 
1 — 2 fot hög; hela växten mycket giftig, särdeles roten, som 
liknar palsternackans. 
Ruderatväxt; Göt. Sv. mångenst., Norrl. r. Lpl.? 
105. Datura. Spilcldubba. 
1. D. Stramonium L.; blad äggrunda tandade med stora 
spetsade tänder. 3, 4. 
Va — 2 fot hög och giftig; frukt med stora och starka, qvar- 
sittande taggar. 
Ruderatväxt och ogräs i trädgårdar; Göt. Hall. Sk. spr. Gotl. 
Blek. Smål. r. Ög. t. r., Sv. r.: Dal. 0, Norrl. Hels. Med. r. 
106 Diapénsia. Polört. 
1. D. lapponica L.; blad tunglika liniebreda. 1. 
Torra blåsiga ställen i högfjellen ; Lpl. Norrl. Jtl. Ilerj. a. 
i fj el Iregionen, sällan lägre ned. 
107. Polemönium. Blåguld, Jalcobs stege. 
1. P. coeruleum L.; bladflikar talrika, lansettlika; blom- 
krona n. hjulformig, blå med guldgul botten (sällan 
hvit); foder och blomskaft linhåriga. 2, 3. 
Stjelk omkr. 2 fot hög och trind, glatt eller finhårig. 
Stränder och något fuktiga ängar i (helst lägre) fjelltrakter; 
Lpl. r., Norrl. r.: Jtl. t. a. Gestr. 0. 
* P. campanulätum Th. Fries; bladflikar färre och gle- 
sare; blomkrona n. klocklik med spetsade flikar; fo- 
der och blomskaft ulliga; ståndareknappar runda. 
Lpl. (helst i Torn. Lpm.) t. r., Norrl. Vb. t. r. 
