128 
V. PENTANDRIA. 113, 114. 
flikar äggrundt lanseftlika, upprätta och s tr äfh ar tcj ci ; blommor 
stundom så stora som hos följ. art, blå eller blågredelina; frö- 
hus styfhårigt; rotstock kort utan skott. 
Lundar och busksnår; Göt. t. a., Sv. t. a.; \erml. Dal. r., 
Norrl. Gestr. Med, r. 
7. C. latifölia L.; alla bladen äggrunda — lansettlika, de 
nedre med korta och vingade skaft; blommor upprätta 
och ensamma i de öfre bladvecken. 3. 
Stjelk mer än 2 fot hög, trind och mycket bladig och jemte 
bladen mera mjukhårig än de båda föreg.; blad n. dubbelsågade; 
foderflikar lansettlika,’ upprätta och glatta; blommor stora och 
rödgredelina; fröhus glatt. 
Lundar, helst vid bäckstränder; Göt. mångenst.: Boh. Hall. 
t. r. Gotl. 0, Sv. mångenst.: Vestrn. t. r. Dal. 0, Norrl. Gestr.— 
Med. Jtl. r. 
B. Blommor oskaftade och gyttrade i hufvud. Blad 
sträfhåriga eller ludna. 
8. C. Cervicåria L.; alla bladen jemribreda — lansettlika, 
de nedre med vingade skaft; stift utskjutande ur kro- 
nan; blommor vanl. ljusblå. 3. 
Stjelk tjock, styf och 2 fot hög eller deröfver samt mycket 
sträfhårig (jemte bladen); blad vågiga och smånaggade, de öfre 
n. omfattande; blomhufvud både i stjelkens spets och nedanför, 
stödda af skärmblad; foderflikar korta och trubbiga. 
Berg och ängsbackar, helst i skogsbygder ; Göt. r.: Og.. Smål. 
Yg. Dalsl. spr. Sk. t. r., Sv. spr.: Dal. r., Norrl. Gestr. — Vb. r. 
— subalpina; de nedre bladen teml. breda, aflångt lan- 
settlika eller tunglika samt långt uppåt stjelken skaf- 
tade; sidoblomliufvud talrika; blommor ofta hvita; 
blomfoder föga styfhårigt. 
Liknar mycket följande art. 
Lägre fjelltrakter, mycket r.; Sv. Yerml. i n. delen vid elf- 
ven Tåsan midtemot Tjärbacksstrand i N. Finnskoga s:n. 
9. C. glomeråta L.; blad äggrundt aflånga — lansettlika, 
de nedre långskaftade; stift inneslutet inom kronan; 
blommor mörkblå. 3. 
Stjelk lägre och smalare än hos föreg. art; hela växten min- 
dre sträf och med kort grått ludd; blad finsågade, de öfre med 
hjertlik bas stjelkomfattande; foderflikar långt tillspetsade., 
Ängsbackar; Göt. Goti. Sk. Hall. spr. Boh. Smål. Ög. r., 
Sv. r.: Söd. Upl. spr., Norrl. Gestr.— Med. r. Ång.? 
114. lasiöne. Monke. 
1. 1. montåna L.; blad oskaftade och vågiga. 3. 
Omkr. 1 / 2 fot hög eller deröfver, med upptill bladlös och 
vanl. enkel stjelk. 
Torra ängar och berg; Göt. mångenst., i skärgården t. a.: 
Gotl. t. r., Sv. r.: Söd. spr. Vestm. Dal. 0. 
