V. PENTANDRIA. 123. 
133 
Elf- och bäckstränder; Göt. Sk. Öl. Ög. r. KalmarJ. flerst., 
Sv. Upl. t. r., men flerst. vid Dalelfven. 
3. V. odoråta L., Luktviol; årsskottens blad njurlika, de 
öfriga bredt och djupt hjertlika, alla linhåriga; rotstock 
med långa och hårda grenskott. 1 , 2. 
Blomskaft omkr. 3—4 tum långa; blad naggade och vanl. 
trubbiga, slutl. n. glatta; blommor blå och välluktande. 
Ruderatväxt och ogräs i. trädgårdar, sällan i ängar, vanl. 
förvildad; Göt. r.: 01. Sk. Ög. spr. Yg. Dalsl. 0, Sv. Söd. 
Upl. spr. Ner. r., Norrl. Gestr. r. — Synes vara verkligt vild på Öl. 
och Gotl. 
4. V. hirta L., Luden Viol ; de slutligen (vid fruktmog- 
naden) utväxta bladen tätludna, äggrunda eller hjert- 
lika, från eller nedom midten småningom afsmalnande 
uppåt; sti pl ernås tänder korta; rotstock utan grenskott- 
1 , 2 . 
Blomskaft 1 — 6 tum långa; blad tätt naggade och vanl. spet- 
siga, de yngre bredt hjertlika eller njurlika och stundom n. glatta; 
blommor luktlösa och blå, någon gång hvita; kronblad stundom 
felslående; rotstock teml. tjock. 
Lundar och ängsbackar; Göt. mångenst.: Gotl. Öl. Sk. a. 
inre Smål. Vg. Boh. r. Dalsl. 0, Sv. Söd’ Upl. t. a. Vestm. spr. 
Ner. r. 
5. V. collina Bess.; de slutl. utväxta bladen undertill 
mindre tätt ludna (än hos föreg. art), ofvan glest och 
svagt håriga, bredt hjertlika och ofvan midten tvärt 
afsmalnande uppåt, stundom n. njurlika ; stiplernas tän- 
der längre än stiplernas bredd; rotstock utan gren- 
skott. 1 , 2. 
Liknar föreg. art, men har välluktande blommor. 
Lundar, mycket r.; Norrl. Med. på Sundsvallsberget, enl. ex. 
tagna 1858 af D:r E. Ährling och meddelade af D:r C. Lönn- 
berg, samt på Siljeberget (Lsestadius 1824, enl. Th. Fries). 
6. V. umbrösa Fr.; blad bredt och djupt hjertlika; rot- 
stock utan grenskott. 1 . 
Blomskaft 2 — 3 tum långa; biad sågade och n. spetsiga; 
blommor luktlösa; kronblad blå, ofta felslående; rotstock smal. 
Skuggrika och fuktiga ställen, heJst i lägre fjelltrakter, r.; 
Lpl., Norrl. (utom Gestr.), Sv. Dal. Verml. 
7. V. miräbilis L.; blad bredt hjertlika och gieshåriga; 
rotblomskaft upprätta; kapsel glatt. 1 , 2. 
Stjelk slutl. omkr. 1 / 2 fot hög eller något deröfver, med glest 
naggade blad, större än hos de öfriga arterna ; kronblad blåhvita 
och välluktande; stjelkar utgående från sidorna af rotstocken, då 
den sijelk, som skulle sitta i midten, blir förkrympt och en blad- 
rosett utvecklas i dess ställe. De fullständiga blommorna sätta 
sällan mogen frukt, de kronlösa nästan alltid. 
Lundar; Göt. mångenst.: Blek. Smål. Boh. t. r., Sv. spr.: 
Dal. t. r., Norrl. r.: Jtl. t. a., Lpl. r. 
