V. PENTANDR1A. 125 — 127. 
137 
8. C. glåucum L.; de nedre bladen ajlånga och bugt- 
tandade, de öfre lansettlika och n. helbräddade; blom- 
gyttringar axlika, korta och bladlösa. 3 , 4. 
Till växten mindre än de båda föreg. arterna; stjelk ned- 
liggande, saftfull och sluti. rodnande; blad tjocka, undertill med 
blågrått mjöl: frön stundom upprätta. 
Ruderatväxt, helst på gator och i rännstenar; Göt. t. a.: 
Blek. — Ög. spr. Bob. Vg. Dals], r., Sv. spr.: Verml. r. Dal.?, 
Norrl. Gestr. Hels. r. (Ang. tillfällig), 
b. Blad icke mjöliga. 
9. C. rubrum L.; blad rutformiga eller stundom med 
spjutlik bas, de öfre smalare och n. helbräddade; 
blom nystan i upprätta och bladiga ax. 3, 4. 
Stjelk upprätt med mörkgröna blad och slutl. rodnande ax; 
de flesta fröen upprätta. 
Ruderatväxt, helst i slättbygder; Göt. mångenst.: inre Smål. 
Dalsl. r., Sv. mångenst.: Verml. r. Dal.?, Norrl. Gestr. Hels. r. 
(Ång. tillfällig). 
10. C. hy’bridum L.; blad äggrundt — hjertlikt triangei- 
formiga, groftandade eller grundt klufna; blomnystan 
i bladlös vippa med utbredda grenar. 3, 4. 
Till växten större än de öfriga arterna och med stora ljus- 
gröna blad, liknande lönnlöf; stjelk upprätt; blomnystan stun- 
dom rodnande. 
Ogräs och ruderatväxt; Göt. t. r.: Hall. Sk. Öl. Gotl. spr. 
Boh.? Dalsl. 0, Sv. t. r.: Vestm. 0. 
126. Blitum. Rödmolla. 
1. B. virgåtum L.; blad korts Jcaf tade, aflånga— lansett- 
lika och groftandade; blomnystan ensamma i bladvec- 
ken. 3, 4. 
Stjelk omkr. fotshög, grenig och bladig ända upptill, upp- 
rätt eller -stundom nedliggande. 
Ruderatväxt, troligen förvildad; Göt. Sk. Smål. Vg. r. Ög. 
t. r., Sv. Söd. Upl. Vestm. r. (Ner. Verml. tillfällig), Norrl. 
Gestr. Hels. r. (Ang. tillfällig). 
2. B. capitatum L.; blad långskaftade , n. spjutlika och 
vanl. helbräddade; blomnystan i spetsen af stjelken 
och grenarne, upptill bildande bladlösa ax. 3, 4. 
Stjelk vanl. lägre än hos föreg. art, upprätt och upptill 
bladlös. 
Ruderatväxt, trol. förvildad; Göt. Sk. Smål. Ög. r., Sv. r.: 
Verml. 0. 
127. Sålsola. Sodaört. 
1. S. Kali L.; skärmblad hinnkantade uddspetsiga. 3, 4. 
Omkr. */ 2 fot hög och grenig med blekhvita eller rödaktiga 
kalkblad; midtstjelken upprätt; sidostjelkar nedliggande eller 
uppstigande. 
Hafssträhder; Göt. r.: Boh. — Sk. Öl. spr., Sv. Söd. r. 
