Y. PENTANDRIA. 159 — 163. 
145 
Oirikr. 2 fot hög med på öfra sidan glänsande blad. 
Ruderatväxt, trol. oftast förvildad; Göt. spr.: Sk. Hall. a. 
Gotl. Blek. Dalsl. r. Boh.?, Sv. Söd. Upl- spr. Ner. Verml. r. 
159. Sium. Strätta. 
1. S. latifölium L.; rotblad dubbelt parbladigt delade; 
stjelkbladens flikar (småblad) långa, från äggrund bas 
utdraget lansettlika och hvasst sågade. 3. 
Stjelk 3 — 4 fot hög, pipig och djupt fårad; blad of van ljus- 
gröna, undertill blekare; blomflockar stora med långa skaft och 
flockstrålar; frukt på ryggen kullrig. Stundom äro bladflikarne 
mycket smala, n. 'jemnbreda och något krökta. 
I åar, stundom i sjöar; Göt. spr.: Sk. Smål. Ög. Öl. t. a Gotl.?, 
Sv. Söd. Upl. Ner. t. a. Vestm. spr. Verml. t. a. i Venerstrakten : 
Norrl. ”vid Bottn. viken:” Wahlenb. 
2. S. angustifölium L.; rotblad enkelt parbladigt delade: 
bladflikar (småblad) la, orta , stjelkbladens äggrund t af- 
långa och olikformigt inskurna. 3. 
Stjelk 1 — 2 fot hög, pipig, strimmig och bräcklig: blad 
mörkgröna; blomflockar motsatta de öfre bladen och små med 
korta o skaft och flockstrålar; frukt på båda sidor kullrig. 
Åar; Göt. Boh. r. Hall. spr. Sk. a. Blek. r. Ög. i Skenaån r. 
160. Pleurospérmum. Slökrsticka. 
1. P. austriacum (L.) HofFm.; blad med triangulär om- 
krets med aflånga — vigglika och inskurna flikar. 3. 
Stjelk omkr. 4—5 fot hög, fårad och alltigenom pipig; de ne- 
dre bladen skaftade, de öfre oskaftade; de öfre grenarne ofta 
kranssittande; blomflockar mångstråliga. Liknar en Avgelien , 
som dock lätt skiljes genom de stora bladslidorna. 
Skogsängar, mycket r.; Göt, Ög. på Kol morden flerst. 
161. Conium Odöri. 
1. C. maeulåtum L.; blad med triangulär omkrets och 
lansettlika flikar. 3. 
Stjelk 3 — 4 fot hög, glatt, pipig och strimmig med mjuka 
och glänsande blad. Mycket giftig. 
Ruderatväxt, helst i slättbygder; Göt. spr.: Gotl. Blek. inre 
Smål. Vg. Dalsl. r., Sv. spr.: Verml. r. Dal. 0, Norrl. Gestr. r. 
162. Cicuta. Sprängört. 
1. C. virösa L.; bladflikar långa, lansettlika och hvasst 
sågade. 3. 
Stjelk p^)ig och 2 — 3 fot hög; flocksträlar lika långa: små- 
flockar ku 11 riga ocli åtskilda; rot och ört mycket giftiga. Stun- 
dom äro bladflikarne blott liniebreda. 
Sjöar, åar och kärr; Göt. spr.: inre Smål. t. r. Gotl. r. Ö1.0, 
Sv. spr.: Söd. Upl. t. a., Norrl. spr.?: Vb. t. a. Jtl.?, Lpl, spr. 
163. /Ethusa. Vildpersilja. 
1. /£.. Cynåpium L.; bladens småflikar lansettlika och 
kort uddspetsiga. 2 — 4. 
10 
