160 
VI. HEXÅNDUIA. 191. 
. Något skuggiga ställen, t. ex. vid fuktiga bergväggar bland 
buskar i fjellen, helst i björkregionen, stundom i fjellregionen: 
Lpl. r., Norrl. Herj. på Rutstöten. 
3. L. Wahlenbérgii Rupr.; blomskärmar upptill franslikt 
tandade; kalkblad bredt hinnkantade; eljest som föreg. 
art. 2. 
Lik föreg. art, men lägre och spensligare med mindre kry- 
pande rotstock, något större blommor, dubbelt smalare blad och 
längre upptill bart strå. 
På hårdare mark i fjellregionen; Lpl. t. r., Norrl. Jtl. r. 
B. Blommor gyttrade i hufvudlika ax. 
a. Ax stälda i flocklikt knippe, stundom ett enda. 
4. L. campestris (L.) De Cand.; ax vanl. 3—5, mång- 
blommiga och nedhängande; kalkblad lansettlika spet- 
siga och längre än fröhuset; rotstock krypande och 
skottalstrande. 1 — 2. 
I början några tum, slutl. öfver 1 / 2 fot hög; blad långspet- 
sade och platta, kantade med långa hvita hår och slutl. glatta; 
kalkblad brunglänsande (i fjellen stundom svarta) med smal hinn- 
kant; ståndaresträngar flera gånger kortare än knapparne; stift 
länge qvarsittande; skärmfjäll tillspetsade och vanl. glatta. 
Skogar, ängar och backar, allmän. 
* L. multiflora Lejeune; ax vanl. talrika med upprätta 
skaft; kalkblad tillspetsade och n. lika långa med frö- 
huset; rot tufvig och tågig. 2. 
Denna form påstås vid odling öfvergå till ofvan beskrifna 
art. Dock är strået högre, ståndaresträngarne lika långa med 
knapparne, kalkbladen bredt hinnkantade, stiftet snart affa Ilande. 
Torra gräsrika och solöppna ställen, allmän. 
** L. pallescens Wahlenb.; ax talrika och smärre, hvit- 
gula eller ljusbruna; skärmfjäll n. hinnaktiga; kalk- 
blad utdraget spetsiga, eljest som L. multiflora. 2. 
Liknar mycket den nyss beskrifna och påstås öfvergå dertill 
genom odling. 
Något fuktiga ställen i. ängar och åkrar; Lpl. spr., Norrl. 
spr.: Vb.?, Sv. spr.: Upl. Söd. t. r. Göt. Dalsl. t. r. Ög. Smål. 
Blek. Sk. Gotl. r. 
•). L. arcuåta Wahlenb.; ax vanl. talrika och f åblom- 
miga med vanl. bågböjda skaft; kalkblad lansettlika 
spetsiga, längre än fröhuset; rotstock skottalstrande. 2. 
tum hög; strå, axskaft och blad smalare än hos föreg. 
art; blad rännformiga, ofta bågböjda, n. glatta; skärmfjäll upp- 
till länghariga. 
Något fuktiga och ofruktbara ställen uppe i fjellen; Lpl ■ t. 
a., Norrl. Jtl. Herj. spr. 11 J 
L. confusa Lindeb.; ax få och mångblommiga med upp- 
lätta skaft; kalkblad lika långa som fröhuset; rotskott 
vanl. utböjda. 
